ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 березня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/1491/22
Головуючий у першій інстанції – Глушко О. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/433/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
учасники справи: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2022 року (місце ухвалення – м. Бахмач, повний текст судового рішення складено 12.12.2022) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція  з повернення боргів» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за договором позики,
                                     В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція  з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. 
В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 21.03.2021 відповідач уклав договір позики № 1658474 з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», права вимоги за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.
Вказує, що обов`язку щодо повернення кредиту у встановлені договором строки відповідач не виконав, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість у розмірі 17909,70, з яких: 6030 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11879,70 грн - заборгованість за відсотками.
Також зазначає, що 21.03.2021 відповідачем був укладений кредитний договір № 00-2866046 з ТОВ «Качай Гроші», права вимоги за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло на підставі договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021. 
Як зазначає позивач, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання  і не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість за кредитним договором № 00-2866046 у  розмірі 5990 грн, з яких: 2000 грн – заборгованість з основною сумою боргу; 3990 грн – заборгованість за звичайними відсотками.
В позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 1658474 від 21.03.2021 у розмірі 17909,70 грн, а за кредитним договором № 00-2866046 від 21.03.2021 – у розмірі 5990 грн, всього у розмірі 23899,70 грн.
Рішенням Бахмацького районного суду від 07.12.2022  позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 23899,70 грн, із яких: заборгованість за договором позики № 1658474 від 21.03.2021 у розмірі 17909,70 грн; заборгованість за кредитним договором № 00-2866046 від 21.03.2021 у розмірі 5990,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду обґрунтовано доведеністю факту неналежного виконання зобов`язання за кредитними договорами, наявність заборгованості, яку відповідач не сплатив, що є підставою для стягнення заборгованості на користь позивача.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Мироненко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Бахмацького районного суду від 07.12.2022 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
За доводами апеляційної скарги оскаржуване рішення є необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що відповідач не укладав жодних договорів з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Качай гроші», оскільки в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження надсилання на електронну пошту або мобільний телефон цифрового ідентифікатора для укладення договору в електронній формі. Тому вважає, що судом першої інстанції не було застосовано положення ст. 207 ЦК України до спірних правовідносин.
Також заявник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, а тому електронний договір позики  та кредитний договір є неукладеними і не створюють взаємні права та обов`язки.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційних скарг та додані до них матеріали справи.
У відзиві на апеляційну скаргу генеральний директор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ревунов Р.В. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду від  07.12.2022 – без змін. В обгрунтування посилається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису і апелянт через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який апелянт використав для підтвердження підписання кредитного договору. Тому зазначає, що лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Наголошує, що сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, а тому договори є такими, що укладені  в електронній формі та мають силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. Крім того, посилається, що відповідно до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. Так, у Кредитному договорі №00-2866046 від 21.03.2021 вказано картку Позичальника № НОМЕР_1 і також інформацію про банківські реквізити картки Позичальника зазначено у п.11 Договору позики №1658474 від 21.03.2021, а саме номер картки Позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 21.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 1658474, за умовами якого шляхом перерахування на картку ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 6030 грн 00 коп. з датою повернення - до 30.03.2021, зі сплатою процентів 1.99 % в день, процентів за понадстрокове користування позикою – 2,70%  (а.с.7). 
За пунктом 1 вказаного договору, позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом.
Відповідно до умов вказаного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documentslicense, з якими позичальник зобов`язався ознайомитись  (а.с. 8-12).
Вказаний договір позики підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором – xisz8lqnVe.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема у реєстрі № 3 ( а.с.13-14, 15, 16).
16.08.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників кількістю 10575 за вищевказаним договором факторингу (а.с. 17).
З Витягу з Реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 убачається, що загальна сума заборгованості за договором позики № 1658474 ОСОБА_1 становить 17909,70 грн, із яких: 6030 грн - основна сума боргу та 11879,70 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 18).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1658474 від 21.03.2021 за період з 16.08.2021 по 30.09.2022  розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 30.09.2022 року становить 17909,70 грн (а.с. 19).
Також вбачається, що 21.03.2021 між ОСОБА_1 та  ТОВ  «Качай гроші» був укладений кредитний договір № 00-2866046, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 2000 грн 00 коп. на строк 15 днів, до 05.04.2021 року, з визначенням процентної ставки 1.90 % в день. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 25-27).
За пунктом 2.2. вказаного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку у сумі 2000 грн на карту Позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України.
За матеріалами справи, 27.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» був укладений договір факторингу № 27092021, за умовами якого ТОВ «Качай гроші» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема у реєстрі № 2 (а.с. 28-29).
27.09.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників кількістю 7195 за вищевказаним договором факторингу (а.с. 30).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 27.09.2021 року до Договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 00-2866046 ОСОБА_1 становить 5990 грн 00 коп, із яких: 2000 грн 00 коп. - основна сума боргу та 3990 грн 00 коп. - заборгованість за звичайними відсотками (а.с. 31).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-2866046 від 21.03.2021 року за період з 27.09.2021 по 30.06.2022 розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 30.06.2022 року становить 5990 грн 00 коп. (а.с. 32).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції  виходив з доведеності факту неналежного виконання зобов`язання за кредитними договорами, наявності заборгованості, яку відповідач не сплатив, що є підставою для стягнення заборгованості на користь позивача.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Так, матеріалами справи підтверджується, що 21.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1658474 в електронній формі шляхом надсилання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором xisz8lqnVe, а також 21.03.2021 між ТОВ Качай гроші» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 00-2866046 в електронній формі і який також  підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».
У вказаних договорах сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою (кредитом), розмір і тип процентної ставки.
Договір позики та кредитний договір є дійсними, у судовому порядку не оскаржувались. Розрахунок заборгованості проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження надсилання на електронну пошту або мобільний телефон цифрового ідентифікатора для укладення договору в електронній формі, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки за нормами ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно не можливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора  відповідачем не надано.
Необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих доказів перерахування позивачем грошових коштів на його картковий рахунок, враховуючи наступне.
Так, пунктом 1 договору позики встановлено, що позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок позичальника, наданий клієнтом, а саме НОМЕР_1 , а пунктом 2.2. кредитного договору передбачено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавецм зі свого поточного рахунку у сумі 2000 грн на карту Позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України
Відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Таким чином, апеляційний суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором і взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти (позики та кредиту) та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 23899,70 грн.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейської агенції з повернення боргів» про стягнення заборгованості у розмірі 23899,70 грн.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 13.03.2023.

Головуючий                                                        Судді :