Ухвала
 
13 березня 2023 року
м. Київ
справа № 335/3692/20
провадження № 51 - 1562 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12 січня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 6 грудня 2022 року 
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020080060000379,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень 
в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, 
що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що 
є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Так, захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12 січня 2022 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 6 грудня 2022 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які полягають у недотриманні правил підсудності та порушень, які мали місце при затриманні його підзахисного і при проведенні обшуку, що, на його думку, тягне за собою визнання протоколу обшуку від 7 лютого 
2022 року недопустимим доказом.
Одночасно, зазначаючи про недопустимість доказу, захисник не обґрунтовує, яким чином це вплинуло на законність і вмотивованість оскаржуваних судових рішень, а також 
на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України, з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку, що могло би бути причиною для скасування судових рішень з підстави, передбаченої положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12 січня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 6 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3