Ухвала
 
16 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 200/18309/18
провадження № 61-360ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду                            м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                          від 09 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                               від 06 грудня 2022 року у цій справі.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною                      особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
 
Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив:
-         витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 на його користь квартиру АДРЕСА_1 ; 
-         скасувати запис від 25 липня 2018 року № 42233558, вчинений приватним нотаріусом про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру; 
-         здійснити за ним державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. 
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
 
Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
 
Зі змісту касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що заявницею оскаржуються судові рішення, якими задоволено одну вимогу майнового характеру (витребування майна із чужого незаконного володіння) та одну вимогу немайнового характеру (скасування запису про державну реєстрацію права власності).
 
До касаційної скарги додана квитанція від 04 січня 2023 року № 0.0.2803288690.1 про сплату судового збору у розмірі 10 408,06 грн.
 
Верховний Суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого обсягу судового збору за вимогу майнового характеру (витребування майна із чужого незаконного володіння), оскільки заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не повідомлено, яка ціна позову.
 
Отже, заявниці необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених недоліків строк до 15 лютого 2023 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     О. В. Ступак