ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2023 року                                                                                      Справа № 903/713/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Мельников О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1       та заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22
за апеляційною скаргою представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Винниченка 47" на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року                                                 (суддя - Войціховський В.А.)
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Винниченка 47"
за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача:
ОСОБА_2 
про визнання недійсним рішення загальних зборів від 24 червня 2021 року
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - не з`явився;                               
від Третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:
   ОСОБА_1  (надалі – Позивач)  звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Винниченка 47" (надалі – Відповідач) про визнання недійсним пункту 3 рішення Загальних зборів Відповідача «Про встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків та платежів співвласників в розмірі 13,5 грн з метою обслуговування банківського кредиту» оформленого протоколом № 5 від 26 червня 2021 року.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Gозивача залучено ОСОБА_2 (надалі – Третя особа), зобов`язано сторін направити на адресу Третьої особи матеріали, сформовані під час підготовчого провадження у справі, та запропоновано Третій особі надати суду та сторонам пояснення щодо позовних вимог.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року позов задоволено                         повністю (а.с. 133-140).
Відповідач     не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а.с. 142-147), в якій з підстав,                 висвітлених в ній, просив скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 лютого 2023 року пеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року по справі №903/713/22 - залишено без задоволення. Ріщення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року по справі №903/713/22 - залишено без змін.
16 лютого 2023 року від Третьої  особи до Північно-західного апеляційного господарського суду поштовими засобами зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22. У поданій заяві Третя особа просить стягнути з Відповідача на користь Третьої особи 5000 гривень понесених витрат на правову допомогу. До заяви долучено: акт прийому наданих послуг з професійної правничої допомоги від 10 лютого 2023 року; договір про надання правової допомоги адвоката від 6 жовтня 2022 року (а.с. 216-218).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2023 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 лютого 2023 року) розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22 призначено на "06" березня 2023 р. об 14:00 год..
16 лютого 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду поштовими засобами зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22  в кінці аркуша 2 котрої вказано, що вона виготовлена Позивачем.  Проте вказана заява не містила підпису даної особи, про що канцелярією Північно-західного апеляційного господарського суду складено відповідний акт.
Відповідано ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2023 року заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду, з підстав, вказаних у даній ухвалі.
3 березня 2023 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення за підписом Позивача, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
При цьому в поданій заяві Позивач просить стягнути з Відповідача на користь Позивача 7000 грн понесених витрат на правову допомогу. До заяви долучено: акт наданих послуг; квитанція до прибуткового ордера; копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю; докази направлення заяви стороні Позивача.  
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 березня 2023 року заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22 прийнято до розгляду.
Розгляд заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22 призначено на "06" березня 2023 р. об 14:00 год. Об`єднано заяву Третьої особи  про ухвалення додаткового рішення  та заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №903/713/22  в одне  провадження для спільного розгляду.
В судове засідання від 6 березня    2023 року представники  Позивача,   Відповідача   та Третьої особи не з`явилися.
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.
Зі змісту ухвали від 20 лютого  та 6 березня 2023 року вбачається, що суд апеляційної інстанції повідомив сторін про дату, час та місце розгляду заяви.
Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу   України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на визначений частиною 3 статею   244   Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія апеляційного господарського суду вважає можливим розглянути питання щодо винесення додаткової постанови без участі представників Позивача,  Відповідача та Третьої особи.
Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяви Позивача та Третьої особи про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.
Приписами     статті 126 Господарського процесуального кодексу України    унормовано, зокрема, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, оцінивши докази, надані у підтвердження судових витрат, вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до   статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
За приписами     статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
В силу дії  статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"     гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами    статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 6 березня 2019 року в справі № 922/1163/18).
Відповідно до    статті 126 Господарського процесуального України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З доказів долучених до матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2022 року між Позивачем та адвокатом Карпуком А.С.  укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 231-232).
Пунктом 1.2 договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2022 року визначено, що адвокат зобов`язався за завданням Позивача надавати такі послуги:  представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи,  одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь в дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі,  а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та  письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового за сідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими ГПУ України. 
Як визначено пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2022 року, за надану правову допомогу передбачену даним Договором, Позивач сплачує Адвокату гонорар у фіксованому розмірі. Фіксований розмір гонорару становить 7000 гривень. Оплата гонорару здійснюється двома платежами. На момент ухвалення рішення суду першої інстанції в сумі 2000 грн, остаточний розрахунок здійснюється після набрання рішенням законної сили, що  за даним Договором є виконанням зобов`язань Адвокатом.
Відповідно до пункту  3.2 Договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2022 року, Позивач здійснює остаточний розрахунок в сумі, вказаній в пункті 3.1 Договору протягом двох діб з дати підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, Акт приймання-передачі послуг складається не пізніше наступного дня з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до акту прийому наданих послуг з професійної правничої допомоги від 13 лютого 2023 рлку, складеного та підписаного між Позивачем та Адвокатом Карпуком А.С., вказаним адвокатом на користь Позивача надано юридичні послуги у рамках розгляду справи № 903/713/22 у загальному розмірі 7000 грн (а.с. 230). А саме: 
·вивчення матеріалів, наданих Позивачем, консультація та аналіз судової практики Верховного Суду при розгляді подібних спорів - дата виконання - 12 вересня 2022 року, кількість годин - 1 година; 
· складання позовної заяви - дата виконання 14 вересня 2022 року, кількість годин  - 4 години;
· складання, відповіді на відзив - дата виконання 12 жовтня 2022 року, кількість витратченого часу - 2 години;
· складання заперечень на клопотання про приєднання доказів - дата виконання 28 листопада 2022 року, кількість витраченого часу 1 година;
· складання відзиву на апеляційну скаргу - дата виконання 6 січня 2023 року; кількість витраченого часу - 3 години. 
Всього кількість витраченого часу становить 11 годин. Загальна вартість - 7 000 грн.
В той же час, дослідивши даний Акт від 13 лютого 2023 року вбачається, що такі послуги як вивчення матеріалів, наданих Позивачем, консультація та аналіз судової практики
Верховного Суду при розгляді подібних спорів (дата виконання - 12 вересня 2022 року); складання позовної заяви  (дата виконання 14 вересня 2022 року); складання, відповіді на відзив (дата виконання 12 жовтня 2022 року); складання заперечень на клопотання про приєднання доказів  (дата виконання 28 листопада 2022 року), зважаючи на дату надання послуги та вид таких послуг, були надані саме в місцевому господарському суді під час розгляду позовної заяви Позивача.
Відповідно діючи в правому полі частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, Позивач мавби подавати заяву про стягненні відповідних послуг саме в суд першої інтснації під час розгляду його позовної заяви (подаючи відповідні докази за п`ять днів після ухвалення місцевим господарським судом рішення по справі). Оскільки суд апеляційної інстанції  не наділений процесуальним правом розглядати та розприділяти судові витрати, понесені стороною в суді першої інстанції  під час розгляду позовних вимог (у випадках, коли така заява не розглядалася в суді першої інтстанція; суд апеляційної інстанції переглядає питання розподілу таких витрат місцевого господарського  суду  у випадку оспорення додаткового рішення, що прийнято судом першої інстанції).  
В той же час апеляційний господарський суд наголошує, що така послуга, як  складання відзиву на апеляційну скаргу (дата виконання 6 січня 2023 року) є підставною та підтвердженою долученим до матеріалів справи відзивом на апеляційну скаргу за підписом адвоката Карпука А.С. (а.с. 167-174), та є послугою адвоката, що надана в суді апеляційної інстанції.   

Водночас, що стосується витрат, що просить стягнути Третя особа, то апеляційний господарський суд констатує  наступне. З доказів долучених до матеріалів справи вбачається, що 6 жовтня 2022 року між Третьою особою та адвокатом Климчуком А.П.  укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 217-218).
Пунктом 2.1 договору про надання правової допомоги від 6 жовтня 2022 року визначено, що послуги надаються Третій особі  шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв  та інших документів; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів третьої особи відповідно до пункту 1.1 Договору в зазначених установах і організаціях; особистої участі, представництво та захист інтересів Третьої особи в державних,  правоохоронних органах, судах; надання інших не заборонених законодавством юридичних і консультативних послуг.
Додатковою угодою від 8 лютого  2023 року до договору про надання правової допомоги від 6 жовтня 2022 року сторони погодили внесення змін за цим Додатковим договором до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги, виклавши пункт 1.1 в новій редакції: Адвокат зобов`язався надати Третій особі  консультаційні та юридичні послуги щодо представництва і захисту інтересів останнього в Господарському суді Волинської області та Північно-західному апеляційному господарському суді у справі N°903/713/22 про визнання недійсним пункту 3 (три) рішення загальних зборів ОСББ «Винниченка 47» від 24 червня 2021 року". 
Інші умови основного Договору про надання правової допомоги Третьої особи та Адвокатом залишено без змін, та вказано, що вони  діють у частині, що не суперечить цьому Додатковому договору.
Відповідно до акту прийому наданих послуг з професійної правничої допомоги від 10 лютого 2023 року, складеного та підписаного між Третьою особою та Адвокатом Климчуком А.П., вказаним адвокатом на користь клієнта (заявника) надано юридичні послуги у рамках розгляду справи № 903/713/22 у загальному розмірі 5000 грн (а.с. 216). А саме:
· вивчення матеріалів наданих Третьою особою,  аналіз судової практики, консультація Третьої особи, дата виконання - 6 жовтня 2022 року, кількість витраченого часу - 1 година, вартість - 1000 грн;
· складання письмових пояснень - дата виконання 11 жовтня 2022 року, кількість витраченого часу - 2 години, вартість -  2 000 грн;
· прибуття з м. Луцьк у м. Рівне та участь в судовому засіданні у Північно-західному апеляційному господарському суді  8 лютого 2023 року, дата виконаня - 8 лютого 2023 року, кількість витраченого часу - 2 години, вартість -  2 000 грн.
Всього кількість витраченого часу становить  5 годин, варсіть - 5000 грн.
В той же час, дослідивши даний Акт від 10 лютого 2023 року суд апеляційної інстанції констатує, що такі послуги як:  вивчення матеріалів наданих Третьою особою,  аналіз судової практики, консультація Третьої особи (дата виконання  6 жовтня 2022 року); складання письмових пояснень (дата виконання 11 жовтня 2022 року), зважажючи на дату надання послуги та види таких послуги,  надані в місцевому господарському суді під час розгляду позовонї заяви Позивача.
Відповідно діючи в правому полі частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, Позивач мавби подавати заяву про стягненні відповідних послуг в суд першої інтснації під час розгляду його позовної заяви (аргументація наведена вище при дослідженні заяви Позивача).
В той же час така послуга як прибуття з м. Луцьк у м. Рівне та участь в судовому засіданні у Північно-західному апеляційному господарському суді  8 лютого 2023 року (дата виконаня - 8 лютого 2023 року) є підставною та підтвердженою, безпосередньою участю представника Третьої особи в судовому засіданні від 8 лютого 2023 року  (а.с. 193-194), та є послугою адвоката, що надана в суді апеляційної інстанції. 
Згідно з положеннями     статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При цьому, задовільняючи частково заяви Позивача та Третьої особи, суд апеляційної інстанції констатує наступне.
У розумінні положень частини п`ятої    статті 126 Господарського процесуального кодексу України,        зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Водночас, від Відповідача  клопотаннь про зменшення витрат, заявлених Позивачем та Третьою особою щодо надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, не надходило.
   Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової.
В силу дії частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;  розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);    обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування судових витрат Позивача за рахунок Відповідача, відповідно до положень статті   126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати Позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При цьому, колегія суддів констатує, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
Разом з тим поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.
Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених Позивачем та Третьою особою до стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Згідно з частиною 4    статтею 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4                                                                 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі №903/390/18, від 21 січня 2020 року в справі №916/2982/16, від 7 липня 2020 року в справі №914/1002/19.
У разі недотримання вимог частини 4   статті 126 Господарського процесуального кодексу України                                 суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В силу дії частини 1     статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020                 року в справі № 755/9215/15-ц.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6                                 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України,                                                                                                 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19.
Частиною 8     статті 129 Господарського процесуального кодексу України    передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Окрім того, колегія суддів приймає до уваги, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 лютого 2023 року апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року по справі №903/713/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2022 року по справі №903/713/22 - залишено без змін.
Відтак, оцінивши заявлені Позивачем та Третьою особою до стягнення витрати, приймаючи до уваги відутність  клопотань Позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи всі аспекти складності цієї справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва саме в Північно-західному апеляційному господарському суді, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, доведеність понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції, колегія суду прийшла до висновку, що  заява Позивача  про відшкодування витрат, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 2000 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції. Відтак, в задоволенні заяви Позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 5000 грн апеляційний господарський суд відмовляє. В той же час, заява Третьої особи про відшкодування витрат, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 2000 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції. З огляду на вказане, в задоволенні заяви Третьої особи  щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 грн - суд апеляційної інстанції відмовляє.
Даний розподіл судових витрат є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає вимогам статей 126,   129 Господарського процесуального кодексу України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -    
                          ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - задоволити частково.
2. Заяву ОСОБА_2 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - задоволити частково.
3. Стягнути з  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Винниченка 47" (м. Луцьк, вул. Винниченка, 47, код ЄДРПОУ 43344184) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2000 (дві тисячі) грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
4. Стягнути з    Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Винниченка 47" (м. Луцьк, вул. Винниченка, 47, код ЄДРПОУ 43344184) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 2000 (дві тисячі) грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
5. В задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 5000 грн - відмовити.
6. В задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 грн - відмовити.
7. Господарському суду Волинської області видати відповідні накази.
8. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
9. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
10. Справу №903/713/22 повернути Господарському суду Волинської  області.
Повний текст додаткової постанови виготовлено 13 березня 2023 року.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.