КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №756/11332/22
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               №33/824/217/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                               встановив:
 
постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн20коп.
Постановою суду визнано доведеним, що 28 жовтня 2022 року о 23 год. 30 хв. по вул. Кирилівська, 138 у м. Києві гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "DRAGER ALCOTEST 7510", результат огляду позитивний 2.09 проміле, про що здійснювалась відеофіксація. ОСОБА_1  порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано працівниками поліції, внаслідок чого було ухвалено незаконне рішення.
Також адвокат Кузьмін Є.О. зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а тому він не був водієм в розумінні п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 та захисник Кузьмін Є.О. про день та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені шляхом направлення на електронну пошту адвоката Кузьміна Є.О. судового повідомлення, у судове засідання не з`явилися, захисник Кузьмін Є.О. направив на електронну пошту Київського апеляційного суду два клопотання, в яких ОСОБА_1 , а також його захисник - адвокат Кузьмін Є.О. просили розглядати справу у їх відсутності, клопотання підписані електронним підписом адвоката Кузьміна Є.О.
                                                       
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузьміна Є.О.
Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
            Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №375412 від 28 жовтня 2022 року, в цей день о 23год. 30хв. у м. Києві по вул. Кирилівська, 138 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням алкотестера «Драгер» №0296, результат 2.09‰, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що випив 1 літр пива.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови 
                                                                        
наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858,     огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час дії у м. Києві комендантської години. При цьому, ОСОБА_1 не твердження поліцейського не заперечував, що керував автомобілем, а відтак був водієм.
Ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду 
                                                               
ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, коли був зупинений працівником поліції під час дії комендантської години, а відтак у працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було необхідності надавати суду окремі докази у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , є безпідставними.
Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».
Також наявний відеозапис підтверджує, що працівником поліції були дотримані всі вимоги нормативних актів щодо їх дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.
З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» АRMF 0296 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 2,09‰, що  підтверджено підписом ОСОБА_1 (с.с.2).
У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду (с.с.3)
Апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. не містить доводів незаконності дій працівників поліції при проведені огляду ОСОБА_1 та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, 
                                                                      
буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.
Посилаючись на допущення судом першої інстанції суттєвих порушень закону, що потягло винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи, захисником Кузьміним Є.О. не наведено у апеляційній скарзі у чому саме полягало таке порушення, враховуючи, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник на розгляд справи ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не з`явилися.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення, постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                               І.М. Рейнарт