ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року 
м. Київ

справа № 300/1289/21
адміністративне провадження № К/990/7478/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:                                                                       
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Губської О.А., 

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від                  12 січня 2022 року (головуючий суддя - Бруновська Н.В., судді: Матковська З.М., Улицький В.З.) 

І. СУТЬ СПОРУ
1.          У березні ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з надання пропозиції іншої рівнозначної вакантної посади у ГУ ДПС в Івано-Франківській області або за згодою позивача - посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області або рівнозначній їй посаді; 
- зобов`язати надати іншу рівнозначну (посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області) посаду у ГУ ДПС в Івано-Франківській або за згодою позивача посаду на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.
1.1.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як правонаступник ГУ ДФС в Івано-Франківській, в порушення вимог статті 118 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та частини другої статті 33 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», протиправно відмовив ОСОБА_1 у поновленні на попередній посаді (заступника начальника Державної податкової інспекції у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області), іншій рівнозначній посаді або за його згодою на посаді на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.

II.ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.          25 листопада 2015 року ОСОБА_1 звільнений з посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області у зв`язку із переходом на виборну посаду (пункт 5 статті 36 КЗпП України).
3.          В період з 26 листопада 2015 року по 03 грудня 2020 року позивач виконував обов`язки Попельниківського сільського голови.
4.          03 грудня 2020 року повноваження ОСОБА_1 припинено відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16 квітня 2020 року N 562-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».
5.          Після припинення своїх повноважень Попельниківського сільського голови, позивач звернувся із листом №6834/10/09-19-05-03 до ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо надання попередньої роботи або іншої рівноцінної роботи (посади). 
6.          ГУ ДПС в Івано-Франківській області відмовило позивачу у працевлаштуванні, вказавши про відсутність у штатному розписі посади, яку ОСОБА_1 займав раніше.
7.          17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом на публічну інформацію про перелік всіх вакантних посад у ГУ ДПС в Івано-Франківської області у період з 04 грудня 2020 року по 15 березня 2021року, зазначивши найменування посади, її категорію та підкатегорію.
8.          Листом від 22 березня 2021 року позивачу надана інформація про перелік вакантних посад, з якої видно наявність вакантних посад різних категорій та підкатегорій.
9.          Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не здійсненні працевлаштування ОСОБА_1 на попередній або рівнозначній посаді, позивач звернувся до суду.

III.ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10.          Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено.
10.1.           Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо невжиття заходів з надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної вакантної посади у ГУ ДПС в Івано-Франківській області або за його згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.
10.2.          Зобов`язано ГУ ДПС в Івано-Франківській області надати ОСОБА_1 іншу рівнозначну посаду у ГУ  ДПС в Івано-Франківській області або за його згодою посаду на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.
11.          Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, розглядаючи заяву позивача про призначення на попередню посаду, не дотримався обов`язку запропонувати йому іншу роботу (посаду) за його згодою в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.
12.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
13.          Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції вказав, що позивач обрав неправильний спосіб захисту, а ГУ ДПС в Івано-Франківській області є неналежним відповідачем у цій справі, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
14.          Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просив скасувати оскаржуване судові рішення, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.
15.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу).
16.          У касаційній скарзі вказано про порушення судом апеляційної інстанції пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України. Скаржник зазначив, що позивач та його представник не були обізнані про подання ГУ ДПС в Івано-Франківській області апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року, а тому не мали можливості скористатись правами, що має сторона, зокрема, подавати відзив на апеляційну скаргу та брати участь у судовому засіданні. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції позбавив ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя, елементами якого є можливість знати про судове провадження та можливість захищати свої права в такому судовому провадженні.
17.          ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало відзив, в якому просило постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18.          Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
19.          Враховуючи вимоги та обґрунтування касаційної скарги, перегляд оскаржуваного судового рішення буде здійснюватися Верховним Судом в її межах.
20.          Касаційне провадження у справі відкрито за для перевірки дотримання судом апеляційної інстанції приписів частинами другою і третьою статті 353 
21.          У касаційній скарзі, зокрема, вказано, що Восьмий апеляційний адміністративний суд не повідомив належним чином позивача та його представника про розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №300/1289/21.
22.          Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
23.          Відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
24.          Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
25.          За змістом частини першої статті 8 КАС України, всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
26.          Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
27.          Відповідно до частини першої статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
28.          Статтею 301 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі. 
29.          Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження №А/857/19133/21 за скаргою ГУ ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року.
30.          Із супровідного листа від 09 листопада 2021 року №300/1289/21/01-17/64803/21 вбачається, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження №А/857/19133/21 та копію доданих до неї матеріалів надіслано ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Устінському А.В. на поштові адреси. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази направлення (доставлення) вказаної ухвали про відкриття апеляційного провадження, а також направлення копії апеляційної скарги позивачу або його представнику.
31.          Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про порушення судом апеляційної інстанції статті 301 КАС України при розгляді апеляційної скарги ГУ ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №300/1289/21.
32.          Також Верховний Суд зазначає, що відповідно до частин першої - третьої статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.
Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:
1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;
2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
33.          З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2021 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційне провадження №А/857/19133/21 призначено до апеляційного розгляду на 22 грудня 2021 року о 15:00 год.
34.          22 грудня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд відклав розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на 12 січня 2022 року о 12:30 год.
35.          12 січня 2021 року суд апеляційної інстанції здійснив розгляд вказаної апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні за участі представника відповідача, але за відсутності позивача та/або його представника.
36.          Частиною третьою статті 126 КАС України визначено, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.
37.          Згідно із пунктом 1 частини першої статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається день вручення судової повістки під розписку.
38.          Матеріали справи містять повістку-виклик на 12 січня 2022 року на 12:30 год, яка адресована ОСОБА_1 , однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав повістку 04 лютого 2021 року, тобто із порушенням строків, встановлених частиною третьою статті 126 КАС України.
39.          Вказане дає суду підстави вважати, що судом апеляційної інстанції не було повідомлено належним чином позивача про час та місце розгляду справи. 
40.          За правилами частини першої статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
41.          З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ГУ ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року було допущено порушення норм процесуального права в частині обов`язку повідомити належним чином осіб, які беруть участь у справі про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.
42.          Європейський?суд?з?прав?людини у рішенні від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» постановив, що національними судами було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції, де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
43.          Також Європейський?суд?з?прав?людини у своєму рішенні, вказуючи на порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції, виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.
44.          Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
45.          Інші доводи та вимоги касаційної скарги суд касаційної інстанції не розглядає, оскільки під час розгляду справи виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, які, відповідно до статті 353 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд.
46.          За таких обставин, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що відповідно до приписів статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ
47.          Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 3, 260, 262, 263, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року скасувати, а справу №300/1289/21 направити для нового розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    О.В. Калашнікова

                                                                                                              М.В. Білак

                                                                                                              О.А. Губська