ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/16900/22	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/41/23 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.
       Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 12 листопада 2022 року о 22 год 28 хв в м.Тернопіль, вул.С.Бандери, 72, керувала транспортним засобом NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810, ARBF-0443 (повірка дійсна до 19 липня 2023 року), що підтверджується тестом №6079, на табло якого висвітило результат 0,60 %о (проміле). З результатом огляду ОСОБА_2 погодилась. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.9а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2022 року та провадження у адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що поліцейським при зупиненні її транспортного засобу були порушенні вимоги Закону України «Про Національну поліцію», що робить недопустимими зібрані докази в підтвердження наявності в її діях складу правопорушення.
Вказує, що вона незгідна з результатами огляду за допомогою технічного приладу «Алкотест Драгер», про що свідчить не підписаний нею акт огляду.
Апелянт посилається на те, що від проходження огляду в медичному закладі в категоричній формі не відмовлялася, а мала бажання пройти повноцінний огляд, що поліцейським було проігноровано та не прийнято рішення про доставлення її в медичний заклад для проходження огляду і оформлення протоколу.
Вважаю, що дії поліцейського при проведенні процедури огляду її на визначення стану алкогольного сп`яніння не відповідали нормам законодавства.
Наголошує на тому, що її вимога як водія на доставлення її в медичний заклад для забору крові на встановлення вмісту алкоголю або ж проведення повноцінного огляду лікарем не є категоричною відмовою від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки такий огляд в медичному закладі проводиться лікарем, а не поліцейським, який повинен був доставити її до медичного закладу.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в суді першої інстанції вона не була присутня, а копію постанови суду отримала 16.12.2022 року.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №388311 від 12.11.2022 року, складеного інспектором взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Пришляк Т.В., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_2 12 листопада 2022 року о 22 год 28 хв в м.Тернопіль, вул.С.Бандери 72 транспортним засобом NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810, ARBF-0443 (повірка дійсна до 19 липня 2023 року), що підтверджується тестом №6079, на табло якого висвітило результат 0,60 %о (проміле). З результатом огляду ОСОБА_2 погодилась. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.9а ПДР України.
       Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Як вбачається з рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Пришляка Т.В. 12 листопада 2022 року близько 22 год 28 хв в м.Тернопіль, по проспекту С.Бандери, 72 було виявлено транспортний засіб з Донецькою реєстрацією, номерний знак НОМЕР_1 і вирішено зупинити вказаний транспортний засіб для перевірки на колабораційну діяльність. 
Поліцейський зазначив, що під час перевірки документів було встановлено, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_2 , яка не пред`явила для перевірки поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. 
Під час спілкування з водієм у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810, ARBF-0443 (повірка дійсна до 19 липня 2023 року) на табло було зафіксовано результат 0,60 %о (проміле), проїхати у найближчий медичний заклад для огляду водій відмовилася в категоричній формі.
       Відповідно до результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора ALCOTEST 6810, ARBF-0443 (повірка дійсна до 19 липня 2023 року), рівень алкоголю в крові водія становив 0,60%о проміле. 
       Факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявним в матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено спеціальний технічний засіб газоаналізатор ALCOTEST 6810, ARBF-0443 (повірка дійсна до 19 липня 2023 року) та результат виміру - рівень алкоголю в крові водія 0,60%о проміле.
Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , останній проведено у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Як вбачається з відеозапису, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_2 про причину зупинки, яка в порушення п.2.1 (ґ) ПДР керувала ТЗ, не маючи при собі чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних ТЗ, в зв`язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 , у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Остання, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надала відповідь, що вона такий огляд буде проходити на місці зупинки.
У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання своєї вини, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №388311 від 12 листопада 2022 року, у графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».
В матеріалах справи наявна розписка від 12.11.2022 року року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_1 протягом доби.
       Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
       Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що вона незгідна з результатами огляду за допомогою технічного приладу «Алкотест Драгер», оскільки це не спростовує наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. 
Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що від проходження огляду в медичному закладі не відмовлялася, оскільки відповідно з відеозапису вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд у найближчому медичному закладі та водій відмовилася.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо відібрання крові для проведення дослідження на предмет наявності алкоголю, оскільки відповідно до нормативних актів відбір крові проводиться тільки при отриманні учасниками ДТП тілесних ушкоджень, які у даному випадку відсутні.
Необґрунтованими є посилання апелянта на неправомірність її зупинки поліцейським, оскільки це спростовується матеріалами справи.
Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржувала.        
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами. 
За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
Оскільки ОСОБА_1 участі у судовому засіданні суду першої інстанції не брала, копію постанови отримала поза межами апеляційного оскарження, їй слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року щодо неї - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя