Ухвала
іменем України 
21 березня 2023 року
м. Київ
справа № 730/136/22
провадження № 51-1036 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінального суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2022 року  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сквира Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого в силу статті 89 Кримінального кодексу України    (далі - КК), визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 125 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
14 жовтня 2020 року приблизно о 18:00 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на проїзній частині дороги на відстані 40 м від перехрестя траси М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» з автомобільною дорогою м. Борзна - с. Велика Загорівка в напрямку с. Велика Загорівка Ніжинського району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних зі створенням для нього на дорозі аварійної ситуації водієм автомобіля марки «ТОYOTA COROLLA 2.0D» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , перегородив останньому рух, вийшов зі свого автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 , який також вийшов зі свого заблокованого автомобіля, та кулаком правої руки з одягнутим на її кисть предметом типу кастет, що спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_4 одного акцентованого удару в область голови, від чого той упав та втратив свідомість.
Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 почав ще завдавати удари руками ОСОБА_4 по голові, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 дня.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишено без зміни.
Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року касаційну скаргу потерпілого було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
16 березня 2023 року до касаційного суду надійшла повторна касаційна скарга потерпілого, зі змісту якої вбачається, що він не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду від 29 листопада 2022 року. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Потерпілий у своїй касаційній скарзі, не оспорюючи юридичної оцінки дій ОСОБА_5 та призначеної йому міри покарання, вважає, що у судових рішеннях необґрунтовано констатовано, як доведений факт, його перебування у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення щодо нього протиправних дій  ОСОБА_5 .
Посилається на те, що згідно з довідками Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 03 грудня 2020 року № 5545/124/44.1-2020, Борознянського районного суду від 22 серпня 2022 року № 831-к/22-вих він до адміністративної відповідальності не притягувався, в тому числі, за обставинами подій 14 жовтня         2020 року о 18:00, пов`язаних з завданням йому тілесних ушкоджень.
Також, потерпілий стверджує про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з тих підстав, що апеляційний суд не зважив на показання засудженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, який на запитання головуючого зазначив про те, що не придав значення тому чи був запах алкоголю від потерпілого. При цьому, вказує на те, що наявний у нього стан алкогольного сп`яніння (1,0%) на час звернення за медичною допомогою є лише легким ступенем алкогольного сп`яніння, при тому, що такий стан встановлено 14 жовтня 2020 року приблизно о 22:50 у лікувальному закладі і він був викликаний вживанням алкогольних напоїв після вчинення щодо нього злочину цього дня після 18:00 та не може об`єктивно підтверджувати його стан на час нападу на нього. Зазначає про те, що апеляційний суд безпідставно погодився з висновками суду першої інстанції, який взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка              ОСОБА_6 в частині того, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки весь перебіг досудового розслідування та судового розгляду свідчив про те, що вказані особи намагалися уникнути кримінальної відповідальності за завдання йому тілесних ушкоджень, та такі обставини спростовуються показаннями свідка             ОСОБА_7 , який вказав, що потерпілий був тверезим. 
Таким чином, на думку потерпілого, суди погіршили його становище, констатувавши невстановлений факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, що не впливало на доведення вини ОСОБА_5 , однак було зайвим та негативно позначилося на подальшій службі потерпілого в правоохоронних органах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Статтею 438 КПКпередбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
У касаційній скарзі потерпілий, серед іншого, не погоджується з установленими у вироку фактичними обставинами кримінального провадження, що згідно зі статтями 433,             438 КПКне є предметом перевірки в касаційному порядку. А тому суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами.
Доводи потерпілого про те, що суди необґрунтовано констатували, як доведений факт, його перебування у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення щодо нього протиправних дій  ОСОБА_5 ,є безпідставними з огляду на таке.
Як вбачається з копії рішення суду першої інстанції, суд, визнаючи ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК, встановив факт перебування потерпілого ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину щодо нього. 
Так, суд першої інстанції врахував пояснення засудженого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 про перебування потерпілого ОСОБА_4 в нетверезому стані на час конфлікту.
Також, суд першої інстанції зважив на те, що із записів медичної карти стаціонарного хворого № 2500 та висновку судово-медичної експертизи № 253 від 05 листопада 2020 року слідує, що 14 жовтня 2020 року близько 22:50 при поступленні ОСОБА_4 до терапевтичного відділення Борзнянської ЦРЛ у нього було встановлено алкогольне сп`яніння (приладом Алконт 01CУ - 1,0%).
Як вбачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду першої інстанції, дійшов висновку про те, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження. Зокрема, докази, на яких побудовані висновки про перебування потерпілого на момент вчинення злочину щодо нього в стані алкогольного сп`яніння, є цілком підставними, з огляду, як на показання ОСОБА_5 , так і свідка ОСОБА_6 , що, передусім підтверджується висновком експерта № 253 від 05 листопада 2020 року                       (Том №1, а.п. 152-153), відповідно до якого, за результатами алкотестера «Алконт-01 СУ», рівень парів алкоголю у видихуваному повітрі на момент проведення тесту становив 1,0 % (проміле), що однозначно стверджує про перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.
Також, суд апеляційної інстанції акцентував увагу в своєму рішенні на тому, що зауваження потерпілого про відсутність будь-яких даних щодо притягнення його до адміністративної відповідальності станом на 22 серпня 2022 року жодним чином не впливає на правильність висновків, викладених у вироку суду, оскільки має інші наслідки у вигляді службового розслідування та рішення інших компетентних органів щодо ОСОБА_4 , що є предметом окремої оцінки.
З огляду на зазначене, на думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд, повно і всебічно дослідивши зібрані докази, дав їм належну оцінку, в тому числі щодо встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження, а це зокрема, і стан алкогольного сп`яніння потерпілого.
Отже, з урахуванням встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, а також перевірених апеляційним судом, перебування потерпілого ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення щодо нього кримінального правопорушення визначено правильно, з чим погоджується і колегія суддів.
Ухвала ж апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК, а його висновки про залишення апеляційної скарги потерпілого без задоволення належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.
З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які потребують перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення цієї скарги немає.
 
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
 
постановив:
Відмовити потерпілому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3