КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
03 квітня 2023 року                                                                        м. Київ
 
Унікальний номер справи № 756/12165/22
Суддя в суді першої інстанції: Луценко О.М. 
Провадження № 33/824/1351/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гаврюшенко К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (а.с. 21-23).
Не погодившись з вказаною постановою, 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 24-27).
В апеляційній скарзі зазначав, що працівники поліції підійшли до його автомобіля в момент, коли він не керував автомобілем, а сидів в ньому та розмовляв по телефону, при цьому, автомобіль був припаркований на автостоянці магазину з вимкнутим двигуном. Вказував, що жодної законної підстави для зупинки його автомобіля у поліцейських не було. 
Звертав увагу, що склад правопорушення, який йому інкримінується, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння. Крім того, працівники поліції відповідно до ст. 63 Конституції України не ознайомили його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. При цьому, вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом з огляду на порушення його цілісності та безперервності.
Крім того, суд першої інстанції поклав обов`язок доказування на особу, відносно якої складено протокол, зазначивши, що не надано доказів не порушення водієм п. 2.5 ПДР. У матеріалах справи відсутні допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 38-44).
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 465466 складений 20 листопада 2022 року, складеним відносно ОСОБА_1 (а.с. 2);
- направленням від 20 листопада 2022 року на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій до КНП КМНКП «Соціотерапія» (а.с. 3);
- відеозаписом з нагрудної камери 477746 працівників поліції Управління патрульної поліції у м. Києві, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення (а.с. 4).
Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 465466, який складений 20 листопада 2022 року об 11 год. 18 хв., ОСОБА_1 об 11 год. 10 хв. в м. Києві по Оболонському проспекту керував автомобілем марки Chery Jaggi, р.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на камеру, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
До протоколу додані: направлення на огляд водія, відео 477746 (а.с. 3-4).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. 
З огляду на вказане, доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції відповідно до ст. 63 Конституції України не ознайомили його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив «Був тверезий. Зупинили неправильно, без причини».
Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно   ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходивиявлені працівниками поліції 20 листопада 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння як на  місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, перевірили його документи, виявили ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи), але ОСОБА_1 щодо вживання наркотиків заперечував. З відеозапису вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та проїхати до закладу охорони здоров`я, проте, ОСОБА_1 відмовився, зазначив, що поспішав та стверджував, що тверезий. Працівник поліції пояснив ОСОБА_1 , що у нього є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, проте, якщо лікар-нарколог його огляне і встановить відсутність ознак наркотичного сп`яніння, то протокол не буде складатися. З відеозапису чітко вбачається, що водій відмовився від проходження огляду, тому працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення, який був зачитаний працівником поліції ОСОБА_1 та підписаний ним особисто. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що склад правопорушення, який йому інкримінується, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, проте, насправді він не керував, а сидів в автомобілі на парковці і був тверезий.
Апеляційний суд перевірив та відхилив такі доводи апелянта, оскільки за змістом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 заперечуючи проти складання протоколу, сказав «ви просто їхали за мною і пробили номера» (11:01 год. на відеозаписі), «я припаркувався, а ви під`їхали до мене» (11:02 год. на відеозаписі).
Вищенаведене спростовує доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом.
Також необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом з огляду на порушення його цілісності та безперервності, оскільки у матеріалах справи наявний повний та безперервний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції на компакт-диску, на якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                               _________________                        Б.Б. Левенець