ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/7439/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Жукова Є.О.) в адміністративній справі №160/7439/22 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
24.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №045750017254 від 06.04.2022р. про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 02.12.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах списку №2.
Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, з підстав не підтвердженням стажу, оскільки всі необхідні документи, що позивач мав можливість подати, були надані пенсійному органу.
Судом першої інстанції до участі в справі залучено другого відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 045750017254 від 06.04.2022 р. про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Відповідачем – ГУ ПФУ в Рівненській області га вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та  просить скасувати рішення суду та прийняти  нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, а спірне рішення прийнято у відповідності до норм законодавства. Так пільговий стаж позивача не підтверджено , оскільки довідки видана з порушенням норм законодавства, крім того, не надано наказів (їх копій) щодо атестації робочих місць.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач має посвідку на постійне місце проживання. (а.с. 7, 8) 
22.02.2022р. позивач звернулася до  ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.
З 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальсті при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за №339/35961.
Таким чином, розгляд заяви здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким було прийнято  рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.04.2022 р. №045750017254, в тексті якого зазначено наступне.
За доданими документами до страхового стажу не зарахований період роботи з 01.01.2004 р. по 29.11.2009 р. на території Російської Федерації, оскільки відсутній документ, що підтверджує сплату страхових внесків до відповідних фондів Російської Федерації. Пільговий стаж особи документами не підтверджений. Довідки підприємства не відповідають нормам постанови КМУ №637 від 121.08.1993р.
Вважаючи  рішення відповідачів протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції  задовольняючи позов частково дійшов висновку, що відповідачами протиправно прийнято спірне рішення про відмову у призначення пенсії та не зараховано спірний період до страхового стажу, оскільки ними не надано належної оцінки поданих документів,  та  зобов`язав  повторно розглянути заяву.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Спірним у справі є правомірність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачеві.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
На момент початку заповнення трудової книжки позивача, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162 ).
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.
Проте жодна із зазначених інструкції не визначає можливість невизнання  (неприйняття) записів у трудовій книжці.
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Як свідчать встановлені обставини справи, до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи в AT «Південноуральське управління будівництва» з 01.01.2004р. по 29.11.2009р.
Трудова книжка позивача містить здійснені записи щодо роботи позивача у спірний період з 01.01.2004р. по 29.11.2004р. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.
Трудові  відносини та умови праці, також, підтверджуються архівною довідкою від 09.02.2022 року за №8, виданою AT «Південноуральське управління будівництва» про підтвердження періоду роботи позивача у вказаному підприємстві, виданою на підставі особової картонки форми Т-2 за 1986 - 2009 роки, наказів з особистого складу за 1986 -2009 роки.
Довідка №14-03/Б-6 від 09.02.2022, видана AT «Південноуральське управління будівництва», яка підтверджує наявність підстав для отримання пільгової пенсії, видана на підставі особової картки форми Т-2 за 1986-2008 роки, наказів по особовому складу за 1986-2008 року, картки умов праці на об`єктах ПО «МАЯК» за 1986-2008 роки, облікових даних служби «Д» ПО «МАЖ» за 1986-2008 роки, протоколу засідання комісії по встановленню тривалості роботи в умовах радіаційної шкоди №8 від 24.03.2008 року, штатних розкладів за 1986-2008 роки. У вказаній довідці зазначено, що за умовами праці за вказаний період роботи позивач має право на пільгову пенсію відповідно до розділу ХХХІУ п.8 код 23608000-17541 Списка №2, затвердженого   постановою СССР від 26.01.1991 року №10.
Протокол комісії по встановленню тривалості роботи в умовах, які надають право на пільгову пенсію за списком №2 від 24.03.2008 року за №8 складений відносно позивача, підписаний головою та членами комісії. У вказаному протоколі зазначено що в період до 31.12.2008 року у позивача в наявності стаж роботи на шкідливих умовах складає 7 років 8 місяців 09 днів.
Довідка АТ «Південноуральське управління будівництва» від 09.02.2022 року за №14-03/450 про перейменування «Південноуральського управління будівництва», які були здійснені з 1945 року.
Архівна довідка від 24.03.2022 року за №235/11-03-02 щодо заробітної плати за період 1986 - 1991 років. Архівна довідка від 24.03.2022 року за №237/11-03-02 щодо заробітної плати за період з 1992 по 1997 роки. Архівна довідка від 18.01.2022 року за №21/3-03, видана муніципальним казенним управлінням «Муніципальний архів Озерського міського округа». Таким чином, позивач працював на підприємстві що відноситься до шкідливих та важких умов праці, протягом 7 років 8 місяців 09 днів, як передбачено списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах.
Довідками АТ «Південноуральське управління будівництва» від 02.02.2022 року за №10, 11 та №12 (копії - додатки 10, 11, 12 відповідно АТ «Південноуральське управління будівництва»), визначено, що позивач  працював на вказаному підприємстві постійно з 11.08.1986 року по 29.11.2009 року та отримував заробітну плату, у довідці зазначено, що сплати до Пенсійного фонду нараховувались та перераховувались повністю, у тому числі і в період з 01.01.2004 року по 29.11.2009 року (період, зазначений у відмові)
Враховуючи вищезазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідач  відмовляючи в призначенні пенсії не надав правової оцінки усім поданим у підтвердження страхового стажу документам. Також, проігноровано приписи чинних міжнародних угод України із Російською Федерацією в частині взаємного зарахування стажу роботи осіб, які працюють на території держав учасниць.
Доводи відповідача на ту обставину, що у позивача відсутній визначений законодавством страховий стаж, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції не було визначено який страховий стаж має позивач, та не було зобов`язано призначити особі пенсію, а було зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням спірного періоду роботи.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково зазначено, шо позивач є громадянином України, оскільки позивачем подано посвідку на постійне місце проживання в Україні, в якій зазначено громадянство останнього. Проте це не призвело до невірного вирішення справи. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачами не доведено обґрунтованість прийняття  спірного рішення.
З урахуванням викладеного колегія суддів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну  скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року в адміністративній справі №160/7439/22 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак