УХВАЛА

12 січня 2023 року 
м. Київ

справа №340/1659/22
адміністративне провадження № К/990/36924/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів -    Кашпур О.В., Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №340/1659/22 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати на її користь вихідної допомоги при звільненні;
- стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на її користь вихідну допомогу при звільненні у сумі 115200,00 грн.;
- стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на її користь середній заробіток за весь час затримки виплат по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Кіровоградської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні.
Стягнуто з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в сумі 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) У решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій у частині задоволених позовних вимог, Кіровоградською обласною прокуратурою подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалами Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року та від 13 грудня 2022 року касаційні скарги Кіровоградської обласної прокуратури повернуто скаржнику.
26 грудня 2022 року касаційна скарга Кіровоградської обласної прокуратури повторно надійшла до Верховного Суду.
Заявник звернувся з касаційною скаргою, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо необхідності виплати прокурору вихідної допомоги при звільненні у зв`язку із неуспішним проходженням атестації на підставі п. п. 2 пункту 19 розділу ІІ Закону України №113-ІХ. 
Предметом спору цій справі, зокрема, є стягнення невиплаченої вихідної допомоги прокурору, у зв`язку із його звільненням за ініціативою роботодавця.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За приписами пункту 6 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій  статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій застосували висновки Верховного Суду у справі від 22 липня 2021 року в справі №300/2000/20, від 12 серпня 2021 року в справі №420/4554/20, від 29 листопада 2021 року у справі №480/6504/20, в яких Суд указав, що унесені  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»  зміни до  КЗпП України  не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом. Водночас, частиною п`ятою  статті 51 Закону №1697-VII та частиною четвертою статті 40 КЗпП України передбачений виключний перелік випадків коли до правовідносин щодо звільнення прокурорів не застосовуються норми  КЗпП України. Разом з тим, у такий виключний перелік не включено питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурора, а отже не заборонено застосування положень  статті 44 КЗпП України  при вирішенні спірного питання. Верховний Суд також зазначив, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги, що є державною гарантією, що    полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.
У касаційній скарзі заявник, зокрема, зазначає що судами не з`ясовано та не враховано, що дійсною підставою для звільнення є неуспішне проходження прокурором атестації за пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, а не  п. 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». При цьому, у наказі відсутнє посилання на 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», як на підставу для звільнення. Однак, це не змінює дійсної підстави для звільнення - неуспішне проходження атестації. Встановлення дійсної підстави для звільнення є обов`язковим у справах даної категорії, оскільки саме з ними ст. 44 КЗпП України пов`язує виплату вихідної допомоги. При цьому, звільнення через неуспішне проходження атестації не входить до переліку підстав для виплати вихідної допомоги за ст. 44 КЗпП України та просить надати висновок щодо необхідності виплати прокурору вихідної допомоги при звільненні у зв`язку із неуспішним проходженням атестації на підставі п. п. 2 пункту 19 розділу ІІ Закону України №113-ІХ
Верховний Суд відхиляє такі доводи Кіровоградської обласної прокуратури, оскільки висновок щодо застосування вказаних скаржником норм міститься у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №560/3971/19 та інших, який наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики.
Крім того, не зважаючи на те, що фактологічною підставою для звільнення є неуспішне проходження прокурором атестації за пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, нормативною підставою є п. 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», і підтверджується усталеною судовою практикою Верховного Суду.
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та    незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кіровоградської обласної прокуратури  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року  та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №340/1659/22 - відмовити.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                                                                                       В. Е. Мацедонська
Судді:                                                                                                                                                                                                            О. В. Кашпур                    
                                                                                                                                                                                                                                   Л. О. Єресько