Ухвала
 
24 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 359/7380/20
провадження № 61-3819ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року до суду звернулось акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 13 684,37 грн. Розподілити судові витрати.
06 квітня 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява представника АТ «Ощадбанк» про заміну відповідача.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від                            25 травня 2021 року, занесеної до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника АТ «Ощадбанк» Світич П. В. про заміну відповідача. Замінено відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його спадкоємицю ОСОБА_1 .
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
17 березня 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило скасуватирішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                  01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову в даній справі становить 13 684,37 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 х 100 = 268 400 грн). Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	Є. В. Коротенко  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	М. Ю. Тітов