УХВАЛА 
10 січня 2023 року
м. Київ
справа № 496/2555/14-к
провадження № 51-17 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013170110000856, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
встановив:
За вироком Біляївського районного суду Одеської області від 21 квітня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Відповідно до вироку суду 02 травня 2013 року ОСОБА_5 , у світлий час доби, о 06:40 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Тойота», р.н. НОМЕР_1 , рухався по а/д «Одеса-Іванівка», з боку смт. Іванівка (Одеської обл.) в напрямку м. Одеси, зі швидкістю більше ніж 134-154 км/год. На 17км.+900м. а/д «Одеса-Іванівка» порушив вимоги п. п. 2.1 (ґ), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.6 (ґ), «Правил дорожнього руху», а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, рухаючись у вищевказаному напрямку руху, не вибрав безпечної швидкості свого руху, значно перевищив допустиму на автомобільних дорогах швидкість руху керованого ним транспортного засобу, та не прийняв вчасно заходів до зниження своєї швидкості руху. В результаті чого, не впоравшись із керуванням транспортного засобу, виїхав за межі проїжджої частини а/д «Одеса-Іванівка», на праве узбіччя по ходу його напрямку руху, де здійснив наїзд на перешкоду - два придорожні дерева і як наслідок допустив перекидання транспортного засобу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3570 від 12 листопада 2013 року, пасажир ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні з ліва в автомобілі, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2284 від 16 серпня 2013 року, пасажир ОСОБА_7 , який сидів на задньому пасажирському сидінні з права в автомобілі, отримав тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 19 (230) від 15 травня 2013 року, смерть пасажира ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні в автомобілі, знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманими ним в результаті ДТП 02 травня 2013 року тілесними ушкодженнями.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2022 року відмовив в задоволенні клопотання представника цивільного відповідача МТСБУ - ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Біляївського районного суду Одеської області від 21 квітня 2022 року.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника цивільного відповідача ОСОБА_4 , в якій вона порушує питання про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року та направлення кримінального провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки цей строк було пропущено з поважних причин. Посилається на те, що представник МТСБУ не була присутня при проголошенні вироку суду першої інстанції, про існування вказаного вироку вона дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 07 листопада 2022 року, копію якого отримала 30 листопада 2022 року. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що МТСБУ зареєстровано та знаходиться у м. Києві, що через віддаленість його до цього суду унеможливлювало забезпечити явку представника в судові засідання по справі, яка тривала з 2014 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428  Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення, на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення, на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Як убачається з копії оскаржуваної ухвали, апеляційний суд прийняв рішення про відмову представнику цивільного відповідача у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Біляївського районного суду Одеської області від 21 квітня 2022 року. 
Так, в постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, апеляційним судом зазначено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження представник цивільного відповідача МТСБУ - адвокат ОСОБА_4 належним чином викликалася до суду першої інстанції, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, представник цивільного відповідача подавала заперечення на цивільний позов та просила розглядати справу за відсутності представника МТСБУ. 
При цьому, достовірно знаючи про те, що справа розглядається в суді першої інстанції, представник цивільного відповідача не проявила належну процесуальну поведінку та не цікавилась провадженням у справі, зокрема станом розгляду справи та її результатами.
У таких випадках діє загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, визначений ч. 2 ст. 395 КПК України.
Відмовляючи в поновленні строку, апеляційний суд також надав оцінку й доводам представника ОСОБА_4 щодо поважності причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення, з урахуванням того, що копію оскаржуваного вироку вона не отримувала. 
Як зазначив апеляційний суд, той факт, що представник цивільного відповідача не отримала копію судового рішення, яке ухвалено судом першої інстанції за встановлених обставин належного повідомлення учасника кримінального провадження про його розгляд, власного волевиявлення щодо розгляду справи за відсутності представника цивільного відповідача, які підтверджені наявними доказами у справі, не свідчить про наявність об`єктивно непереборних факторів, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Разом з тим суд апеляційної інстанції звернув увагу, що вирок Біляївського районного суду Одеської області від 21 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_5 вже був предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, за результатами якого ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року вказаний вирок залишено без змін, який набрав законної сили та звернутий до виконання.
З огляду на викладене, враховуючи те, що Біляївським районним судом Одеської області постановлено вирок 21 квітня 2022 року, а апеляційна скарга представника цивільного відповідача на цей вирок подана до суду апеляційної інстанції лише 09 листопада 2022 року, тобто більше ніж через тридцять днів з дня оголошення вироку суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що визначений процесуальним законом строк на оскарження вироку в апеляційному порядку представником ОСОБА_4 було пропущено, та про відсутність підстав, які свідчили б про поважність причин пропуску нею цього строку.
Таким чином, викладені в ухвалі Одеського апеляційного суду мотиви відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку суду є обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 399 КПК України.
Оскільки з касаційної скарги представника цивільного відповідача, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2  ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача МТСБУ - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_9                                   ОСОБА_10