УХВАЛА
26 грудня 2022 року  
м. Київ 
 
справа №465/6009/21  
провадження № 51-4157ск22 
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого               ОСОБА_1 , 
суддів                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши  касаційну  скаргу  ОСОБА_4   на  судові  рішення щодо нього,
 
встановив:
 
Перевіривши  касаційну  скаргу  на  відповідність  вимогам  ст.  427  Кримінального  процесуального  кодексу  України  (далі-КПК),  суд  касаційної  інстанції  дійшов  висновку, що її подано без додержання вимог пунктів  3, 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
 
Так, з касаційної скарги ОСОБА_4   неможливо  зрозуміти,  яке  саме  судове  (судові)  рішення  є  предметом  оскарження  та  які  порушення  допустив  суд,  який  ухвалив  рішення,  як  ці  порушення  вплинули  на  законність і   обґрунтованість  судового  або  судових  рішень  та  чому  їх  слід  відносити  з  огляду  на  положення  статей  370,  412-414  КПК  до  безумовних  підстав  для  їх  скасування  або  зміни  касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК. 
 
Необхідно врахувати, що згідно ст.  424  КПК  у  касаційному  порядку  можуть  бути  оскаржені  вироки  та  ухвали  про  застосування  або  відмову  у  застосуванні  примусових  заходів  медичного  чи  виховного  характеру  суду  першої  інстанції  після  їх  перегляду  в  апеляційному  порядку,  а  також  судові  рішення  суду  апеляційної  інстанції,  постановлені  щодо  зазначених  судових  рішень  суду  першої  інстанції;  Ухвали  суду  першої  інстанції  після  їх  перегляду  в  апеляційному  порядку,  а  також  ухвали  суду  апеляційної  інстанції  можуть  бути  оскаржені  в  касаційному  порядку,  якщо  вони  перешкоджають  подальшому  кримінальному  провадженню,  крім  випадків,  передбачених  цим  Кодексом.  Заперечення  проти  інших  ухвал  можуть  бути  включені  до  касаційної  скарги  на  судове  рішення,  ухвалене  за  наслідками апеляційного провадження. 
 
Також,  слід  взяти  до  уваги,  що  згідно  з  ч.  1  ст.  438  КПК  підставами  для  скасування  або  зміни  судового  рішення  судом  касаційної  інстанції  є  лише:  істотне  порушення  вимог  кримінального  процесуального  закону  (ст.  412  КПК),  неправильне  застосування  закону  України  про  кримінальну  відповідальність ( ст.  413  КПК)  та  невідповідність  призначеного  покарання  тяжкості  кримінального  правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Водночас  ОСОБА_4   не  вказує  конкретних  порушень  закону,  допущених  судами  або  судом  при  постановленні  рішення  за  результатами  розгляду,  зважаючи  на  приписи  статей  404,   409,   419  КПК,   відповідно  до  яких  суд  апеляційної  інстанції  переглядає  судові  рішення  суду  першої  інстанції  в  межах  апеляційної  скарги  та  у  своїй  ухвалі  надає  вичерпну  відповідь  на  ті  доводи,  що  наведені в ній. 
 
Крім  цього,  у  касаційній  скарзі  всупереч  п.  5  ч.  2  с.  427  КПК 
ОСОБА_4   не  вказує,  які  вимоги  особа,  яка  подає  касаційну  скаргу,  ставить  перед  судом  касаційної інстанції відповідно до ст. 436 КПК. 
 
Згідно  зі  ст.  436  КПК  суд  касаційної  інстанції  за  наслідками  розгляду  касаційної  скарги  має  право:  1)  залишити  судове  рішення  без  зміни,  а  касаційну  скаргу  -  без  задоволення;  2)  скасувати  судове  рішення і   призначити  новий  розгляд  у  суді  першої  чи  апеляційної  інстанції;  3)  скасувати  судове  рішення і   закрити  кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
 
Таким  чином,  з  урахуванням  викладеного  засудженому  необхідно  конкретно  вказати, з  яким  рішенням (рішеннями) він  не  погоджується,  належним  чином  обґрунтувати  свою  позицію,  в  якій  частині  рішення  не  відповідають  кримінальному  або  кримінально  процесуальному  законам,  а  також,  які  дані  про  особу  суди  належним  чином  не  врахували  при  визначенні  виду  та  розміру  покарання,  що  є  підставою  для  зміни  або  скасування  судового  рішення  згідно  з  ч.  1  ст.  438  КПК,  та належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи. 
 
Також п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, до якого вона подається, однак за змістом касаційної скарги її адресовано до Київського касаційного суду, який не є судом касаційної інстанції.
 
Крім  цього  всупереч  положенням  ч.  5  ст.  427  КПК  до  касаційної  скарги  не  додано  будь-яких копій судових рішень, які оскаржуються.
 
Водночас,  ОСОБА_4 роз`яснюється, що він може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від  02  червня 2011 року за місцем перебування, у тому числі знаходження установи, в якій особа тримається під вартою або відбуває покарання.
 
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам,  передбаченим  ст.  427  КПК,  колегія  суддів  вважає  за  необхідне  на  підставі  ч.  1  ст.  429  КПК  залишити  її  без  руху  та  встановити  строк,  необхідний  для  усунення  зазначених в ухвалі недоліків.
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив: 
 
Касаційну  скаргу  ОСОБА_4   залишити  без  руху  та  надати  для  усунення  виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
 Судді: 
 
  ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                 ОСОБА_3