ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року	Львів	Справа № 140/1413/20 пров. № А/857/17433/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (суддя – Лозовський О.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м.Луцьк, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №140/1413/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

                                                             встановив: 

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Луцького прикордонного закону (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати в період з 01.07.2015 по 28.08.2019 індексації грошового забезпечення позивачу; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 28.08.2019; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення 28.08.2019 остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні з військової служби позивача; 4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби за період з 29.08.2019 по день постановлення судом першої інстанції рішення у даній справі включно. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року в справі №140/1413/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від  15.09.2020 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 20197 року, з врахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення ОСОБА_1 28 серпня 2019 року остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні з військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.08.2019 по листопад 2019 року, тобто по день проведення фактичного розрахунку та в частині невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29 серпня 2019 року по 27 квітня 2020 року. 
Для виконання вказаного судового рішення від 27.04.2020 року Волинським окружним адміністративним судом було видано 23.11.2020 року два виконавчі листи. 
09.11.2022 на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача, подана його представником, про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду на підставі статті 382 КАС України, шляхом зобов`язати боржника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) подати до суду у 30-денний строк з дня набрання ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №140/1413/20, в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 29 серпня 2019 р. по 27 квітня 2020 р.. Просив заявник попередити ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), що у разі неподання у визначений судом строк звіту буде розглянуте питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). 
Відповідач виразив незгоду з доводами та аргументами позивача та в суді першої інстанції надав свої пояснення, у яких заперечив щодо наявності підстав для встановленням судового контролю. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовлено. 
З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому таке судове рішення підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції помилково вважав про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю, оскільки рішення суду у даній справі виконано у повному обсязі. Зазначає скаржник, що фактичною підставою для звернення до суду представника стягувача із заявою про встановлення судового контролю слугувала незгода останнього із розрахунком відповідача щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на виконання судового рішення. Крім того, суд першої інстанції зазначаючи про повне виконання рішення суду, посилається на відповідні платіжні доручення боржника про перерахування стягувану середнього розміру грошового забезпечення стягувача за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби у розмірі 33188,52 грн. В свою чергу, підставою звернення представника стягувача до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду стало те, що під час обрахунку вищенаведеного середнього розміру грошового забезпечення позивача за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 33188,52 грн боржником допущені арифметичні помилки, в частині визначення вірної суми належної до виплати. Вказані обставини лишись поза увагою суду. В свою чергу, наявні відповідні платіжні доручення відповідача про перерахування зазначеної суми позивачу жодним чином не підтверджують правильність обрахунку вказаної грошової суми та не спростовують відповідного розрахунку, наведеного представником стягувана, а лише підтверджують факт перерахування. За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є передчасним та таким, що зроблений без з`ясування всіх обставин справи, а тому постановлена ухвала суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржену ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду – без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року, яке 15.09.2020 набрало законної сили і підлягає виконанню, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 20197 року, з врахуванням виплачених сум, а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.08.2019 по листопад 2019 року, тобто по день проведення фактичного розрахунку та в частині невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29 серпня 2019 року по 27 квітня 2020 року. 
Для виконання вказаного судового рішення Волинським окружним адміністративним судом було видано 23.11.2020 року два виконавчі листи, на підставі яких державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №64087469 і №64087094 (а.с. 133, 137). 
Боржник у виконавчому провадженні Військова частина НОМЕР_1 надав органу ДВС платіжні доручення від 16.12.2020 № 4300, 4301, 4299 на підтвердження виконання рішення суду у справі №140/1413/20 (а.с. 162-165). 
Постановами державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.03.2021 року і від 21.04.2021 року закінчено виконавчі провадження ВП №64087496 та ВП №64087094, у зв`язку із виконанням рішення суду у справі №140/1413/20 (а.с. 132-136). 
Позивач вважає, що рішення суду від 27.04.2020 у справі №140/1413/20 не виконано в повному обсязі в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 29.08.2019 по 27.04.2020, а тому звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача (боржника) подати у встановлений судом строк звіт про його виконання у відповідній частині. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 27.04.2020 року в даній справі, виходячи з наступного. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано статтею 382 КАС України. 
Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. 
Наведеними вище правовими нормами передбачено, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. 
Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення. 
У розглядуваній справі судом встановлено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №140/1413/20 ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) проведено нарахування і виплату позивачу, зокрема, середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби. На підтвердження виконання рішення суду у справі №140/1413/20 боржник у виконавчому провадженні Військова частина НОМЕР_1 надав органу ДВС платіжні доручення від 16.12.2020 № 4300, 4301, 4299. 
Тому, у зв`язку із виконанням рішення суду у справі №140/1413/20, постановами державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.03.2021 року і від 21.04.2021 року закінчено виконавчі провадження ВП №64087496 та ВП №64087094, в тому числі і щодо виконання рішення суду в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби. 
Тобто, учасникам справи та адміністративному суду відомі фактичні обставини щодо стану виконання відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду від 27.04.2020, а також відомі результати здійсненого нарахування на підставі цього рішення у справі №140/1413/20, що також підтверджується постановами ДВС про закінчення виконавчого провадження. 
В такій ситуації відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму визначеного статтею 382 КАС України щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень (відповідача) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, поданої в порядку статті 382 КАС України. 
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначати, що із змісту заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та змісту апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 17 листопада 2022 року видно, що позивач фактично не згідний із розрахунком грошових сум проведеного на виконання судового рішення, зокрема, в частині розрахунку розміру середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні. 
Тому, в разі незгоди позивача з проведеним відповідачем нарахуванням грошового забезпечення на виконання рішення суду від 27.04.2020 року чи із рішеннями органу ДВС про закінчення виконавчого провадження, позивач вправі оскаржити такі нарахування (рішення, дії чи бездіяльність) в порядку, який визначений статтею 383 КАС України, або ж статтею 287 КАС України. 
Приймаючи до уваги встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин, які б підтверджували доводи заявника про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд – 

                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №140/1413/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль