Справа № 161/15825/22  Провадження №33/802/107/23 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т.М. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Марчука М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 листопада 2022 року о 14 год. 30 хв. в с.Гуще Луцького району керував автомобілем марки «Фольксваген Кадді», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожними рота), і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді Янюк А.Є. 20 січня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Зазначає про те, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння було порушено порядок його проведення, який передбачений чинним законодавством України. При цьому, протокол складений з порушенням норм КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних причин.
Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши ОСОБА_1  та його захисника Марчука М.С., які доводи клопотання підтримали, апеляційний суд приходить до висновку, що воно до задоволення не підлягає з огляд на таке.
Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
В апеляційній скарзі як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що він при розгляді справи судом першої інстанції, а саме 13 грудня 2022 року присутнім не був через неповідомлення його про дату розгляду справи, і судове рішення постановлено у його відсутності, копію якого отримав лише 02.01.2023 року через засоби поштового зв`язку. Відразу ж після цього 04.01.2023 року він уклав угоду з адвокатом для надання правничої допомоги, котрий подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Проте, запрошення для ознайомлення з матеріалами справи йому надійшло лише 16.01.2023 року, чим одразу ж скористався. Після ознайомлення у найкоротший термін подав апеляційну скаргу. Вважає, що саме з цієї дати (16.01.23) почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення.
Проте, такі доводи апелянта на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області постановлена 13.12.2022 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 .
Водночас, як зазначає сам ОСОБА_1 у поданому клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, яке викладено в апеляційній скарзі, копію вищевказаного судового рішення він отримав 02.01.2023 року.
А тому, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 02 січня 2023 року отримавши копію постанови судді від 12.12.2022 року, то він фактично ознайомився з її змістом, у тому числі із порядком та строком апеляційного її оскарження, про що зазначено в резолютивній частині судового рішення.
Таким чином, в даному випадку саме з 02 січня 2023 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2022 року, який фактично припадав на 12 січня 2023 року. Однак, апеляційна скарга до суду подана лише 20.01.2023 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою Укрпошти (штемпелем), проставленим на поштовому конверті. 
При цьому, той факт, що захисник 04.01.2023 року подавши заяву про ознайомлення з матеріалами справи, фактично ознайомився з нею лише 16.01.2023 року, не може в даному випадку бути поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки як сам ОСОБА_1 так і його захисник, який водночас є компетентним в галузі права, ознайомившись із змістом постанови судді, знали як мотиви прийнятого рішення так і порядок та строк її оскарження, а тому мали можливість в десятиденний строк з дня отримання першим її копії, подати апеляційну скаргу.
Не є таким, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження і посилання апелянта на те, що, оскільки, він не приймав безпосередню участь у розгляді справи 13.12.2022 року, то він має право на поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення саме з дати отримання копії постанови судді.
А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.
Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що за наведених у заявленому в апеляції клопотанні підстав, строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 13.12.2022 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом. Не наведено таких і в судовому засіданні.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то в задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу. - повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 , – відмовити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2022 року, - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк