ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року	Львів	Справа № 569/13816/22 пров. № А/857/18479/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                              Кушнерика М.П.
суддів                                                                                   Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                           Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року (суддя Галінська В.В., м. Рівне)  у справі № 569/13816/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

                                                              встановив:

у вересні 2022, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 856743 від 14.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.
В обґрунтування позову посилається на те, що 11.09.2022 року близько 12 години автомобіль «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, було зупинено по причині порушення гранично допустимої швидкості руху, що було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam», який працівник поліції тримав у руках. 
Вважає, що докази зібрані за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam» є неналежними та недопустимими, оскільки він не пройшов необхідної сертифікації, працівник поліції під час вимірювання швидкості тримав його в руці, що є неприпустимим, позивач не бачив та не міг бачити з визначеною ДСТУ відстані інформаційно-вказівні знаки 5.49 "початок населеного пункту Обарів" та 5.76 "фотофіксування порушень Правил дорожнього руху" в Обарові (його околицях) по причині, що вони встановлені з порушенням п.14.1.1 ДСТУ 4100:2021, так як вони невидимі на відстані не менше 100 м за напрямком руху, крім того всупереч вимоги 14.2.5 ДСТУ 4100:2021 відстань від краю поїзної частини до найближчого до неї краю знака 5.76 "фотофіксування порушень Правил дорожнього руху" в Обарові (його околицях), установленого збоку від проїзної частини, становить більше 2 метрів, що ще додатково погіршує видимість даних малопомітних дорожніх знаків. 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.  
Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким позов задоволити.
Апеляційна скарга обгрунтована аналогічними обставинами викладеним в позовній заяві.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.          
Позивачем перед початком розгляду справи подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням самопочуття.
Колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у відсутності сторін, виходячи з наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що 14.09.2022 року щодо позивача винесено постанову серії ДП 18 № 856743, якою його звільнено від адміністративної відповідальності у зв"язку із малозначністю вчинення адміністративного правопорушення. 
У постанові зазначається, що 11.09.2022 року об 11.31 год водій керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 163 км порушив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме у н.п. Обарів, позначеним дорожніми знаками 5.49,5.50 рухався зі швидкістю 90 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху «TruСam» LTI 20/20 ТС000054, чим порушив п. 12.4 ПДР.
Апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції, про правомірність винесення відповідачем спірної постанови, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Водночас, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Колегія суддів критично оцінює покликання суду на те, що позивач не надав суду жодного належного доказу на підтвердження того факту, що на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 163 км, у населеному пункті Обарів станом на 11.09.2022 року не встановлено, або встановлено з порушенням ДСТУ дорожні знаки 5.49 та 5.76., а також того, що швидкість руху його автомобіля зафіксована поза межами населеного пункту, оскільки відповідно до ч.2 ст.78 КАС тягар доказування лежить на відповідачу.
Долучений до справи доказ – єдиний file: 1662895867_s0000_0911_113107.jmf (а.с. 76) не стверджує факт порушення позивачем ПДР, в зоні дії населеного пункту.
На підтвердження порушення відповідачем надано лист Служби автомобільних доріг у Рівненській області від 07.09.2022року № 8/1458 у якому зазначені місця розміщення дорожніх знаків 5.49, 5.50, 5.76 в межах населених пунктів, де розташовані пристрої вимірювання швидкості. Зокрема дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту», 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" села Обарів розташовані (п.п.10.1, 10.2), однак дане не стверджує вчинення позивачем інкримінованого перевищення швидкості в населеному пункті.
Інших доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, відповідачами не надано.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена вина позивача у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Керуючись ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

                                                          постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року  у справі № 569/13816/22, - скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 856743, винесену 14 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула