ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 р.	Справа № 520/9341/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 13.10.21   по справі № 520/9341/21 а позовом          фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до          Харківської митниці                  
          про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним         адміністративним позовом, в якому позивач просив визнати бездіяльність Слобожанської митниці Держмитслужби протиправною, яка полягає у не скасуванні рішення про коригування заявленої митної вартості від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2 у зв`язку із визначеною митною вартістю товарів декларантом правильно згідно до поданої заяви від 09.04.2021; скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 25.01.2021 №UА807000/2021/000064/2 та від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано бездіяльність Слобожанської митниці Держмитслужби протиправною, яка полягає у нескасуванні рішення про коригування заявленої митної вартості від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2 у зв`язку із визначеною митною вартістю товарів декларантом правильно згідно до поданої заяви від 09.04.2021.
Скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 25.01.2021 №UА807000/2021/000064/2 та від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує про не надання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача, вкладених у відзиві на позов, не врахування судом розбіжностей, в наданих митниці документах та відсутність в них всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, непідтвердженість витрат на транспортування, відсутність відповідних відміток у поданих до митного оформлення документів. Зазначає, що рівень митної вартості товарів, зазначених у митних деклараціях поданих позивачем є нижчим, ніж рівень митної вартості подібних товарів, які містяться у базі ЄАІС Держмитслужби. У зв`язку з чим, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, що на думку відповідача є правомірним. Стверджує, що  судом проігноровано пояснення митниці, що декларантом не подано митному органу документи, на підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її визначення. 
В подальшому від Слобожанської митниці Держмитслужби надійшло клопотання про заміну сторони у справі, а саме Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43332958) на Харківську митницю (код ЄДРПОУ 44017626).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність заміни відповідача Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 473332958) на Харківську митницю (код ЄДРПОУ 44017626), виходячи з такого.
Так, судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 прийнято постанову №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби" (далі - Постанова).
Пунктом 1 Постанови передбачено спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Слобожанської митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної служби (створення єдиної юридичної особи).
Відповідно до пункту 2 Постанови, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
Наказом Держмитслужби від 19.10.2020 №460 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" утворено Харківську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.
Згідно наказу Державної митної служби України від 30.06.2021 № 472 "Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи" митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України з 00 год. 00 хв. 01.07.2021 розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.
Таким чином, Харківська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України розпочала свою діяльність з 01.07.2021. В свою чергу, Слобожанська митниця Держмитслужби перебуває в стані припинення, що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та не здійснює функції і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.
Пунктом 4 Положення про Харківську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489 (далі - Положення) встановлено, що Митниця відповідно до покладених на Держмитслужбу завдань здійснює у зоні своєї діяльності окремі делеговані повноваження, визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 5 Положення також передбачено, що Митниця з метою виконання повноважень представляє свої інтересі та інтереси Держмитслужби в усіх без виключення судах, з усіма відповідними правами та обов`язками наданими законодавством для учасників судового процесу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правонаступником Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43332958) є Харківська митниця (код ЄДРПОУ 44017626).
Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для заміни відповідача у справі - Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43332958) на її правонаступника - Харківську митницю (код ЄДРПОУ 44017626), а відтак, клопотання Слобожанської митниці Держмитслужби про заміну відповідача - задовольнити.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 229  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  25.01.2021 до митного поста "Товарний" Слобожанської митниці Держмитслужби ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) була подана митна декларація (далі - МД) № ІІА807170/2021/003487 на товар вироби з недорогоцінних металів, замки врізні для дверей будівель ..., код за УКТ ЗЕД 8301401900, "Кріплення, фурнітура з недорогоцінних металів, петлі універсальні ...", код за УКТ ЗЕД 8302100090, походженням з Китаю, Торговельна марка: немає даних, Виробник: WENZHOU HANGLU HARDWARE CO LTD.
Вказаний товар надійшов на адресу ФО-П ОСОБА_1 за зовнішньоекономічною угодою - Контракт №1511/2020 від 15.11.2020, укладеною з виробником імпортованого товару.
Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЕМД одержувач/імпортер та особа відповідальна за фінансове врегулювання: ФО-П ОСОБА_1 .
У вказаній ЕМД митна вартість товарів позивача була визначена за основним методом.
Разом з вищевказаною ЕМД, особою, уповноваженою ФО-П ОСОБА_1 на декларування товарів були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44: Пакувальний лист (Packing list)          б/н           20.11.2020; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice)          HLO-20112020           20.11.2020; Коносамент (Bill of ladins) LSSZEC201114475           28.11.2020; Залізнична накладна для внутрішнього сполучення Банківський платіжний документ, що стосується товару; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; документ, що підтверджує вартість перевезення товару Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення; договір (контракт) про перевезення Інші некласифіковані документи.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №ИА807170/2021/003487 від 25.01.2021 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару.
Відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 АС АУР за поданою ЕМД було сформовано перелік митних формальностей.
01.03.2021 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання) був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД иА807170/2021/011302.
За результатом аналізу та співставлений вказаних документів було встановлено наступне: задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари оформлені митницями ДМС України у максимально наближений термін; подані до митного оформлення документи містили наступні розбіжності: в наданих платіжних дорученнях на передплату товару не зазначено номер рахунка фактури, який було подано до митного оформлення; номер коносаменту що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту поданого до митного оформлення, що є розбіжністю; не надано договір про здійснення транспортних послуг.
25.01.2021 митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60, 64 МКУ митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару №UA807000/2021/000064/2 за резервним методом.
01.03.2021   до митного поста "Товарний" Слобожанської митниці Держмитслужби ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) була подана митна декларація (далі - МД) № ПА807170/2021/011302 на товар "Вироби з недорогоцінних металів, замки врізні для дверей будівель ...", код за УКТ ЗЕД 8301401900, "Кріплення, фурнітура з недорогоцінних металів, петлі універсальні ...", код за УКТ ЗЕД 8302100090, походженням з Китаю, Торговельна марка:          немає даних, Виробник: WENZHOU E1ANGLU HARDWARE CO LTD.
Вказаний товар надійшов на адресу ФО-П ОСОБА_1 за зовнішньоекономічною угодою - Контракт №1511/2020 від 15.11.2020, укладеною з виробником імпортованого товару.
Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЕМД одержувач/імпортер та особа відповідальна за фінансове врегулювання: ФОП ОСОБА_1 .
У вказаній ЕМД митна вартість товарів позивача була визначена за основним методом.
Разом з вищевказаною ЕМД, особою, уповноваженою ФОП ОСОБА_1 на декларування товарів були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44: пакувальний лист (Packing list); рахунок-проформа (Pro forma invoice); рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice); коносамент (Bill oflading); сертифікат про походження товару (Certificate of or і gin); залізнична накладна для внутрішнього сполучення Банківський платіжний документ, що стосується товару; рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги Документ, що підтверджує вартість перевезення товару; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення ; договір (контракт) про перевезення Інші некласифіковані документи.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807170/2021/011302 від 01.03.2021 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару.
Відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 АС АУР за поданою ЕМД було сформовано перелік митних формальностей.
01.03.2021 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання) був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару.
01.03.2021 митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60, 64 МКУ митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару №UA807000/2021/000334/2 за резервним методом.
Не погоджуючись із прийнятими відповідачем оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих позивачем відомостей про вартість товару, послідовного застосування методів визначення митної вартості товарів або доцільності застосування інших ніж основний методів, причин неможливості застосування основного методу оцінки за ціною договору, для застосування якого позивачем було надано усі необхідні для цього документи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідачем в запиті не зазначено конкретні обставини, які викликали сумніви, а також до яких документів наявні зауваження, оскільки запит містить лише законодавчо встановлений загальний перелік документів.
Також колегія суддів вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.
Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2021 №UА807000/2021/000064/2 та від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2, відповідачем здійснено коригування митної вартості товару за резервним методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні.
Під час проведення митного контролю митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості відповідачем було прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 25.01.2021 №UА807000/2021/000064/2 та від 01.03.2021 №UА807000/2021/000334/2 на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні відповідно до положень ст.58-64 Митного кодексу України.
Декларанта було повідомлено відповідно до вимог ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у зв`язку з тим, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Проте, при проведенні консультації, повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.
Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.
Таким чином, митним органом не було доведено обставин, які б давали підстави для сумнівів щодо достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для витребування додаткових документів за результатом аналізу та співставлення поданих документів слугував висновок відповідача про те, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари оформлені митницями ДМС України у максимально наближений термін; подані до митного оформлення документи містили наступні розбіжності:  в наданих платіжних дорученнях на передплату товару не зазначено номер рахунка фактури, який було подано до митного оформлення;  номер коносаменту, що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту поданого до митного оформлення, що є розбіжністю.
З цього приводу колегія суддів увраховує, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення, декларантом замовлено висновок станом на 24.05.2021, який підготовлено у відповідності до ч.З ст.53 МК України біржовою організацією (Товарна біржа "УРТБ") про вартість товару та у відповідності до якого ціна вартості товару відповідає заявленій митній вартості товару згідно до поданої митної декларації та додатку від 01.12.2020 №1 до контракту від 15.11.2020 №1511/2020 та  згідно до поданої митної декларації та додатку від 11.01.2021 №2 до контракту від 15.11.2020 №1511/2020.  Додатково, на підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення декларантом у ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків"  замовлено експертний висновок від 29.03.2021 №113/117, який підготовлено у відповідності до ч.3 ст.53 МК та згідно до якого ціни на товар (дверна фурнітура) в асортименті відповідають цінам, зазначеним в інвойсах від 20.11.2020 та від 20.12.2020 до контракту від 15.11.2020 №1511/2020.  Також з метою виключення ознаки підробки документів та на підтвердження відповідності (верифікації) експортних митних декларацій та інших документів на товари, країною походження яких є Китайська Народна Республіка або які імпортуються з Китайської Народної Республіки, позивачем замовлено послугу  в Українського національного комітету Міжнародної Торгової Палати   щодо відповідності документів складених Китайською Народною Республікою під час виконання укладеного контракту від 15.11.2020 №1511/2020 з WENZHOU IIANGLU HARDWARE CO., LTD. 
З долученого до матеріалів справи листа вбачається, що Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати листом від 20.01.2021 №8 підтвердив дійсність: сертифікату від 12.01.2021 №213302А0/001975 і засвідчив документи, зокрема, заяву компанії WENZHOU HANGLU HARDWARE CO., LTD, експортну вантажну митну декларацію від 28.11.2020 №310120200516424894, рахунок компанії WENZEIOU HANGLU HARDWARE CO., LTD від 20.11.2020 №HLO-20112020 (інвойс) до контракту від 15.11.2020 №1511/2020, сертифікат про походження товарів з КНР від 23.12.2020 №20С4403А2585/01066, сертифікату від 04.02.2021 №213101А0/003305,  заяву компанії WENZHOU HANGLU EIARDWARE CO., LTD, експортну вантажну митну декларацію від 10.01.2021 №310120210519950626, рахунок компанії WENZEIOU HANGLU HARDWARE CO., LTD від 20.12.2020 №HLO-20122020 (інвойс) до контракту від 15.11.2020 №1511/2020, сертифікат про походження товарів з КНР від 01.02.2021 №21С4403А2585/00196.
Отже, дослідивши зміст наданих позивачем документів у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору.
Щодо висновку відповідача про те, що в наданих платіжних дорученнях не зазначено номер рахунка фактури, який подано до митного оформлення та на підставі якого здійснювалась передплата, колегія суддів зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно до п.2.1 контракту сторони дійшли згоди, що ціни за товар, який продається за цим контрактом, вказані додатках до цього контракту і встановлюються в доларах США на умовах FOB - NINGBO (Incoterms - 2010), якщо інше не обумовлено в додатках. У відповідності до п.4.1 контракту, передбачено, що платежі за постачаємий за цим контрактом товар здійснюється в доларах СПІА (USA), шляхом перерахування валюти банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця в розмірі 30% передоплати від вартості партії товару і 70% протягом 5 банківських днів після навантаження товару на борт і надання копії коносамента, якщо інше не обумовлено в додатку. Додатком від 01.12.2020 №1 сторони погодили ціну, умову оплати, товар та його кількість. В наданому платіжному дорученні від 15.12.2020 №288  у розділі "Деталі платежу" є посилання на додаток від 01.12.2020 №1 та укладений між сторонами контракт від 15.11.2020 №1511/2020 за якими здійснювалась оплата, сума платежу відповідає сумі вказаному у додатку та інвойсі. Також додатком від 11.01.2020 №2 сторони погодили ціну, умову оплати, товар та його кількість. В наданому платіжному дорученні від 15.01.2021 № 297   у розділі "Деталі платежу" є посилання па додаток від 11.01.2021 №2 та укладений між сторонами контракт від 15.11.2020 №1511/2020 за якими здійснювалась оплата, сума платежу відповідає сумі вказаному у додатку та інвойсі.
Від так не зазначення номера рахунка фактури в наданих платіжних дорученнях за наявності належної ідентифікації в платіжних дорученнях додатків до договору та чіткої відповідності суми платежу   сумі вказаному у додатку та інвойсі виключає будь-які сумніви  щодо достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору.
Також є безпідставними аргументи відповідача  про те, що номер коносаменту, що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту поданого до митного оформлення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було оформлено два коносамента, один загальний (коносамент на декілька вантажів, призначених для різних вантажоодержувачів), а другий лінійний. Матераіалами справи підтверджується, що номер коносаменту №206399023, що вказаний в митній декларації країни відправлення повністю співпадає з номером коносаменту №206399023 поданого до митного оформлення. Крім того, номер коносаменту №206670715, що вказаний в митній декларації країни відправлення   співпадає з номером коносаменту №206670715 поданого до митного оформлення.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції про те, що позивачем разом з митною декларацією подано повний пакет документів, визначений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товару.
Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам встановленим ст. 53 Митного кодексу України, протилежного відповідачем не доведено. Так само, відповідачем не доведено, що подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, митним органом не обґрунтовано та не доведено неможливість визначення митної вартості товару за ціною контракту.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання декларантом документів на підтвердження витрат на транспортування товару є необґрунтованими, оскільки вказане спростовано матеріалами справи та вищевказаними обставинами, встановленими колегією суддів.
Крім того, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а.
Колегія суддів також враховує позицію Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15, а саме те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Крім того, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обгрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
В оскаржуваних рішеннях відповідача жодним чином не зазначено, яких саме документів недостатньо для визначення митної вартості товару, яка заявлена декларантом позивача, а також не зазначено про наявність будь-яких розбіжностей в наданих декларантом позивача в обґрунтування митної вартості вказаного товару.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 та від 24.07.2019 по справі № 809/432/17.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає правильними висновки суду першої інстанції, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Колегія суддів зауважує, що спірні рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на такі коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.
Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначив митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.
Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезених позивачем товарів за другорядним методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) згідно з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості.
Враховуючи те, що позивачем як до митного органу, так і до суду під час вирішення спірних правовідносин надано документи, що підтверджують складові митної вартості, а отже підтверджують правомірність та повноту такої митної вартості, законність обрання декларантом саме першого методу визначення митної вартості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості   прийняті відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, є необґрунтованими та протиправними.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.               
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.
          Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 по справі                                                               № 520/9341/21 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено  03.04.2023.