Дата документу  Справа № 336/297/23 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 336/297/23                                          Головуючий в 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/365/23                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2023 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

6 березня 2023 року постановою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

22 березня 2023 р. ОСОБА_1 через канцелярію Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання зазначив, що повний текст судового рішення йому було вручено лише 15 березня 2023 р., а постанова суду оприлюднена 16 березня 2023 р., а тому вважає пропущений ним строк з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 , приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення. 

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 6 березня 2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя винесено постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що її розгляд 6 березня 2023 року відбувався у присутності ОСОБА_1 , який висловлював позицію щодо складеного відносно нього протоколу та отримав в цей день копію постанови суду від 6 березня 2023 р. про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи (а.с. 17).
Отже, про прийняте рішення ОСОБА_1 був обізнаний.

Інші доводи апелянта, як на підставу для поновлення процесуального строку, стосовно того, що постанова суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 березня 2023 року слід відхилити з урахуванням отримання копії рішення суду вперше 6 березня 2023 р., вдруге 15 березня 2023 року. Добросовісно користуючись своїми процесуальними правами, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови суду та оскаржити її протягом встановленого законом строку.

Додатково слід зазначити, що КУпАП чітко пов`язує обчислення строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови, а не з дня її публікації в ЄДРСР. 

При цьому отримання оскаржуваного рішення 6 та 15 березня 2023 р., тобто в межах строку на апеляційне оскарження, не перебуває у площині поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності обґрунтованих обставин, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не переконує у наявності поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 прав на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, апеляційним судом не встановлені. 
Сукупність наведених вище обставин засвідчує відсутність поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що апелянт не мав непереборних, об`єктивних обставин неможливості оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2023 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник