Номер провадження: 22-ц/813/8695/22 
Справа № 505/2682/22
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                Назарової М.В.,
суддів:                                         Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                 Пінькової К.Ю.,
учасники справи: позивач - Подільська міська рада Подільського району Одеської області, відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті осіби: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, державний реєстратор Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області Галіборщ Ганни Миколаївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 
на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року, постановлену Котовським міськрайонним судом у складі: судді Івінського О.О.в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Подільської міської ради Подільського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області Галіборщ Ганни Миколаївни, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення державного реєстратора,

                               в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року, якою заяву Подільської міської ради Подільського району Одеської області про забезпечення позову задоволено.
За заявою позивача Подільської міської ради Подільського району Одеської області вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 , в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб) нерухомого майна, а саме на незавершену будівництвом будівлю готовністю 30%, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна, та вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайом, тощо) зазначеного об`єкта нерухомого майна.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року про забезпечення позову у справі № 505/2682/22 , в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.
Доводами апеляційної скарги є те, що позивач жодним чином не виконав обов`язку з доказування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, окрім цитування норм ЦПК останнім не зазначено жодних обставин, які б свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що існує будь-яка реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду чи вчинення відповідачем будь-яких дій з відчуження майна, а також існування реальної загрози неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі задоволення позовних вимог.
Скаржник вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного права та жодним чином не забезпечують виконання рішення суду в майбутньому, оскільки предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, а не вимоги про витребування майна на користь позивача. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд помилково дійшов висновку, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду (постанова ВС від 21.04.2021 у справі №638/20248/19).
Крім того, обрані позивачем та застосовані судом заходи забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірного майна не ідентифіковано ані за видом таких дій, ані за колом осіб, яких стосується встановлена заборона; в частині заборони вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду,найом, піднайом тощо) об`єкта нерухомості не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі, оскільки не існує жодного обґрунтованого зв`язку між передачею в користування об`єкта нерухомості та негативними наслідками для позивача, оскільки предметом спору в цій справі є не сам об`єкт незавершеного будівництва, а визнання недійсним договору щодо його відчуження на користь ОСОБА_4 . При цьому, позивач не є стороною оскаржуваного договору та попереднім власником майна, тож будь-які дії щодо вказаного майна не порушували б ні його законних прав ні інтересів, оскільки жодного відношення до об`єкта незавершеного будівництва позивач не мав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, до судового засідання не з`явилися. Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Від представника Подільської міської ради Подільського району Одеської області 22.12.2022 надійшла заява про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитися з матеріалами справи, яка не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд виходив неодноразово зазначав, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Позивач є юридичною особою, 21.10.2022 представником скаржника позивачу надіслано апеляційну скаргу разом із додатками (а.с. 93), 28.10.2022 через підсистему Електронний суд позивачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, і у визначений судом строк заяв по суті справи, якими на стадії апеляційного провадження є апеляційна скарга, відзив, відповідь на відзив та заперечення (ст. 174 ЦПК України) (а.с. 105) від позивача не надійшло, позивачем завчасно повідомлявся про розгляд справи на 06.12.2022 та на 22.12.2022, проте лише 21.12.2022 уклав договір із представником про надання правової допомоги.
Отже, вказані представником позивача причини не є поважними для відкладення розгляду справи, строк для розгляду якої частиною першою статті 371 ЦПК України визначений як 30 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, і він сплинув по справі 26 листопада 2022 року.
За таких обставин на підставі частини другої статті 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.
За змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.
При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.
Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.
Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.
Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.
Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
Обґрунтовуючи свої вимоги, Подільська міська рада Подільського району Одеської області зазначала, що нею подано позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна – незавершеного будівництвом будівлі з магазином та офісами готовністю 30% по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 2349516851112 та визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки при посвідченні договору купівлі-продажу між відповідачами та державній реєстрації незавершеного будівництва нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та п. 68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015, оскільки станом на час укладення оспорюваного договору та його посвідчення дію договору оренди земельної ділянки від 31.05.2016, укладеного ФОП ОСОБА_2 та Котовською міською радою строком на 5 років, було припинено та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав.
Позивач як власник земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт незавершеного будівництва, вимагає усунення такого порушення своїх прав у відповідності до вимог ст. 152 Земельного Кодексу України, оскільки спірний об`єкт відчужений неправомірно після закінчення дії договору оренди землі, та в заяві про забезпечення позову посилається на необхідність вжиття вказаних заходів, оскільки таке невжиття істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду та зробить неефективним захист і поновлення порушених прав позивача і територіальної громади. 
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.
Суд першої інстанції погодився з доводами Подільської міської ради Подільського району Одеської області про наявність обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити не можливим виконання рішення суду.
Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду про необхідність задоволення про забезпечення позову. Судом першої інстанції надано заявнику можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист його законних прав, свобод та інтересів.
Застосування вказаного виду забезпечення позову є адекватним, відповідає змісту порушеного права та є співмірним із заявленими вимогами Подільської міської ради як власника земельної ділянки, і його невжиття може призвести до відчуження спірного майна на користь інших осіб, що, в свою чергу, призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 755/7939/21.
Висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах, відповідають нормам процесуального права, що мало наслідком правильне вирішення заяви про забезпечення позову по суті.
Доводи апеляційної скарги про те, що забезпечення немайнових вимог позивача не допускається, як і не допускається забезпечення вимог у позові, що не підлягає примусовому виконанню, свідчить про помилковість тлумачення заявником норм права та судової практики.
У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 756/14940/20 викладено правовий висновок про те, зокрема, що «в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду. Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що між сторонами виник спір, оскільки між заходом забезпечення позову і предметом позову існує безпосередній зв`язок, дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення повернення сторін спору у попередній стан».
Колегія суддів, встановивши у цій справі, що між сторонами виник спір щодо правомірності набуття відповідачем ОСОБА_1 права власності на незавершене будівництво будівлі з магазином та офісами, що розташовані на невідведеній для цього в установленого законом порядку земельній ділянці, належній позивачу, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які просить Подільська міська рада, вважає помилковими доводи апеляційної скарги.
Крім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 лютого 2022 року у справах № 644/3734/21, № 367/3628/21.
Доводи апеляційної скарги про те, що не існує жодного обґрунтованого зв`язку між передачею в користування об`єкта нерухомості та негативними наслідками для позивача, оскільки предметом спору в цій справі є не сам об`єкт незавершеного будівництва, а визнання недійсним договору щодо його відчуження на користь ОСОБА_1 , не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки набуття будь-якого речового права на спірний об`єкт незавершеного будівництва нерозривно пов`язаний із земельною ділянкою, на якій він розташований, а позивач є власником цієї земельної ділянки.
З цієї ж підстави помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що позивач не є стороною оскаржуваного договору та попереднім власником майна, тож будь-які дії щодо вказаного майна не порушували б ні його законних прав ні інтересів, оскільки жодного відношення до об`єкта незавершеного будівництва позивач не мав.
Отже, не може бути скасоване правильне по суті судове рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 23 грудня 2022 року.

Головуючий                                                                       М.В. Назарова

Судді:                                                                                В.В.Кострицький

Ю.П. Лозко