ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 січня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/860/22
Головуючий у першій інстанції – Бездідько В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/193/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.
сторони: позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Моторне (транспортне) страхове бюро України,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року (місце ухвалення – м. Прилуки) у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди, 
                                         В С Т А Н О В И В :
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди. В обгрунтування позову посилався на те, що 03.11.2021 внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, належного ОСОБА_3 , під управлінням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу належного ОСОБА_2 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 09.12.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що жодних розрахунків з приводу пошкодженого авто внаслідок ДТП ОСОБА_2 не проводилось, ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер.
Страхова компанія - ТДВ «Міжнародна страхова компанія», якою було видано поліс ОСЦПВВ на автомобіль ОСОБА_2 на час подачі повідомлення про ДТП перебувала у стані припинення, тому повідомлення про ДТП було направлено до МТСБУ та ТОВ СК «Кредо», однак аварійного комісара для проведення огляду транспортного засобу та визначення вартості заподіяної шкоди (збитків), відновлюваного ремонту направленго не було, у добровільному порядку відповідачем відшкодування шкоди не проводилось.
На замовлення позивача було проведено автотоварознавчу експертизу пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, згідно якого вартість відновлюваного ремонту, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, пошкодженого в ДТП станом на день дослідження 16.11.2021, склала 119 790, 43 грн; вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу – 69 728, 73 грн, в т.ч. ПДВ 20% у вартості складових та матеріалів – 10 203, 95 грн, розмір (вартість) матеріального збитку – 69 728, 73 грн.
З вирахуванням фрашизи визначеної в полісі, виданому на транспортний засіб ОСОБА_2 в розмірі 2500 грн, позивач у позові просить стягнути з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 117 290, 43 грн та судові витрати по справі.
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 11.08.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 117 290, 43 грн, та судові витрати по справі в розмірі 3472,90 грн. В решті позову відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що станом на 03.11.2021 цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля становить 119 790, 43 грн, на день подачі позову у добровільному порядку відповідачем відшкодування шкоди позивачу не проводилось, та, враховуючи розмір франшизи та вартість відновлюваного ремонту, розмір матеріальної шкоди становить 117 290, 43 грн та підлягає стягненню з відповідача. Крім того, судом з відповідача стягнуто судовий збір в розмірі 3 472, 90 грн, який складається з розміру проведеного позивачем автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 300, 00 грн та 1 172, 90 грн судового збору. Разом з тим, судом відмовлено у стягненні витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, оскільки позивачем не надано жодних доказів про розмір, вартість та оплату таких послуг.
Не погоджуючись з заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 11.08.2022 в частині задоволених позовних вимог, Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке приймало участь у справі, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, подало апеляційну скаргу, отже  перегляд заочного рішення має проводитися апеляційним судом у загальному порядку, що відповідає висновкам, викладеним у  Постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 294/1347/17 (провадження № 61-4584св22).
В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України просить скасувати рішення Прилуцького міськрайоннного суду від 11.08.2022 в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
За доводами апеляційної скарги задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно з`ясував всі обставини справи, проте прийшов до помилкового висновку в частині розміру страхового відшкодування, що суперечить висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові № 914/1319/16 від 14.06.2017 та вимогам ст. 22.1, п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Посилається, що позивачем не було надано документів, що підтверджують витрати проведення ремонту, не враховано що відповідач повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу на замінені деталі та без ПДВ, що становить 69 728, 73 – 2000 (франшиза, що суд врахував) – 3 203, 95 = 64 524, 78 грн.
Апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та безпідставно покладено на страховика відшкодувати витрати, які не несе страховик, то в подальшому даний розмір шкоди буде покладено на МТСБУ.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Судом встановлено, що 03.11.2021 на автомобільній дорозі між селами Яблунівка та Дубовий Гай Прилуцького р-ну Чернігівської області внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , водієм транспортного засобу ВАЗ 21099, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося зіткнення з належним ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобілем PEUGEOT 3008, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під управлінням водія ОСОБА_1 (а.с. 8, 9, 10)
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 09.12.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 12).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (а.с. 11), ОСОБА_1 – ТДВ «СК «Кредо» (зв.а.с. 11).
Згідно інформації Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).
ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 17.11.2021, посвідченої приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатовою Л.Л., зареєстровано в реєстрі за №3911, є користувачем та володільцем автомобіля PEUGEOT 3008, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 8-9)
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 письмово повідомляв ТДВ «Міжнародна страхова компанія», МТСБУ та ТОВ СК «Кредо» про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 26-34), у відповідь на що отримав листа від МТСБУ, в якому роз`яснено, що заява стосовно здійснення регламентних виплат за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ Міжнародна СК може бути розглянута МТСБУ лише у випадку ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом), а також недостатності коштів і майна такого страховика, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика (а.с. 35).
Згідно висновку експерта №078/21 від 17.11.2021 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля PEUGEOT 3008, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 : вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, пошкодженого в ДТП автомобіля станом на день дослідження 16.11.2021 становить 119 790, 43 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коофіцієнта фізичного зносу, станом на день дослідження 16.11.2021, становить 69 728, 73 грн, в т.ч. ПДВ 20% у вартості складових та матеріалів – 10203,95 грн; розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля станом на день ДТП 03.11.2021 становить 69 728, 73 грн (а.с.13-24).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що станом на 03.11.2021 цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля становить 119 790,43 грн, на день подачі позову у добровільному порядку відповідачем відшкодування шкоди позивачу не проводилось, та, враховуючи розмір франшизи та вартість відновлюваного ремонту, розмір матеріальної шкоди становить 117 290, 43 грн та підлягає стягненню з відповідача. Крім того, судом з відповідача стягнуто судовий збір в розмірі 3 472, 90 грн, який складається з розміру проведеного позивачем автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 300, 00 грн та 1 172, 90 грн судового збору. Разом з тим, судом відмовлено у стягненні витрат пов`язаних з отриманням правничої допомоги оскільки позивачем не надано жодних доказів про розмір, вартість та оплату таких послуг.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до статті 1194 ЦК України, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Поняття збитків визначене статтею 22 ЦК України.
Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення в майбутньому.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).
Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
З наданого позивачем висновку експерта №078/21 від 17.11.2021 вбачається, що за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля PEUGEOT 3008, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 : вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, пошкодженого в ДТП автомобіля станом на день дослідження 16.11.2021 становить 119 790, 43 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коофіцієнта фізичного зносу, станом на день дослідження 16.11.2021, становить 69 728, 73 грн, в т.ч. ПДВ 20% у вартості складових та матеріалів – 10203,95 грн; розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля станом на день ДТП 03.11.2021 становить 69 728, 73 грн (а.с.13-24).
Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з пунктом 36.6. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Отже, на користь позивача має бути стягнуто страхове відшкодування, яке становить вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коофіцієнта фізичного зносу, за вирахуванням вартості франшизи в сумі 2 500 грн (а.с. 11).
Крім того, у постанові від 28.02.2018 Верховний суд у справі № 757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлювального ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.
Таким чином, у випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові № 757/37909/17 від 21.04.2021.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Таким чином, враховуючи викладене доводи апеляційної скарги в частині стягнутої суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП знайшли своє підтвердження, але підлягають задоволенню частково, до стягнення підлягає сума в розмірі   57 024, 78 грн (69 728, 73 грн (вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коофіцієнта фізичного зносу, за вирахуванням франшизи та ПДВ, станом на день дослідження 16.11.2021) – 10 203, 95 грн (ПДВ) – 2 500 грн (франшиза) = 57 024, 78 грн).
Разом з тим, не є обгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо обраного способу захисту позивачем оскільки, на думку апелянта, такий захист суперечить висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 25.11.2021, такі доводи скарги зводяться до власного тлумачення норм права, крім того, апелянтом не вказано номера справи, на яку він посилається, а лише дату прийняття її судом касаційної інстанції, що не дає можливості суду апеляційної інстанції належним чином перевірити доводи апеляційної скарги. Крім того, перевіривши доводи скарги з обгрунутванням вказаної постанови колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що вказана постанова стосується спору господарської юрисдикції та вона стосується правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі.
Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями частин першої та другої статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій постаждали автотранспортні засоби, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», в яку позивач поштовою кореспонденцією 05.11.2021 звернувся з письмовим повідомленням (а.с. 24 зворот, 25, 26) з вимогою про направлення аварійного комісара для проведення огляду ТЗ та визначення вартості заподіяної шкоди (збитків), проте комісара направлено не було, на підставі чого 16.11.2021 позивачем було замовлено експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту та завданого матеріального збитку, яку суб`єктом оціночної діяльності, експертом-автотоварознавцем проведено та 17.11.2021 складено відповідний висновок (а.с. 13-24). 04.02.2022 позивачем поштовою кореспонденцією було направлено на адресу ТДВ «Міжнародна страхова компанія» та МТСБУ (а.с. 31-34) заяви про відшкодування шкоди, проте матеріали справи не містять відомостей про перерахування коштів.
Разом з тим, судом встановлено, що ТДВ «Міжнародна страхова компанія» згідно рішення засновників щодо припинення юридичної особи з 07.12.2021 перебуває в стані припинення (а.с. 105-107).
Таким чином, встановлено, що позивач звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» з вимогою про направлення аварійного комісара для проведення огляду ТЗ та визначення вартості заподіяної шкоди (збитків) внаслідок ДТП 05.11.2021, тобто на момент звернення заявника рішення засновників щодо припинення юридичної особи, в даному випадку ТДВ «Міжнародна страхова компанія», не перебувала в процесі припинення.
Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, проте не містить обгрунтування незаконності чи необґрунтованості судового рішення в частині стягнутих витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, таким чином рішення місцевого суду про стягнення витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, яке проведено позивачем та сплачено кошти в сумі 2 300, 00 грн, слід залишити без змін, оскільки зазначені витрати позивачем понесено під час доведення обставин заподіяння матеріальної шкоди.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні у частині визначення суми  матеріальної шкоди до стягнення шляхом зменшення з 117 290, 43 грн до 59 324, 78 грн (57 024, 78 грн  + 2 300 грн (витрати за проведення автотоварознавчого дослідження)), та судових витрат з 3 472, 90 грн до 598, 18 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.  Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З врахуванням задоволення апеляційної скарги частково з позивача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судовий збір в розмірі 862,08 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.
Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року змінити в частині визначення до стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору, зменшивши розмір стягнення  з товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, корп. 8, оф. 1-12, код ЄДРПОУ 31236795) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальної шкоди  з 117 290, 43 грн до 59 324, 78 грн та судового збору з 3 472, 90 грн до 598, 18 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131)  у відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 862,08 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  
Повний текст судового рішення складено 18.01.2023.
Головуючий                                                        Судді :