ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" березня 2023 р.                                                                 Справа № 914/2244/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                      О.С. Скрипчук 
суддів                                                                                          М.Б. Желіка 
 Р.І. Марка,  
секретар судового засідання Лагутін В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єгорова Олександра Геннадійовича б/н від 01.02.2023 (вх. № 01-05/332/23 від 02.02.2023)
на рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 (повний текст рішення складено 23.12.2022, м. Львів, суддя Р.А. Кидисюк)
та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.01.2023 (повний текст рішення складено 11.01.2023, м. Львів, суддя Р.А. Кидисюк)
у справі № 914/2244/22
за позовом: Акціонерного товариства “Ідея Банк”, м. Львів
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Єгоров Олександр Геннадійович, м. Луцьк
про стягнення 456 090,76 грн. заборгованості за кредитним договором КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021, 

за участю представників:
від позивача – Заставна О.В.;
від відповідача – не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог рішення та додаткового рішення суду першої інстанції

19.09.2022 Акціонерне товариство “Ідея Банк” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Єгорова Олександра Геннадійовича про стягнення 456 090,76 грн. заборгованості за кредитним договором КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021.
Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021 в частині виплати кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 року у справі №914/2244/22 (суддя Р.А. Кидисюк) позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Єгорова Олександра Геннадійовича на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» - 303 350,60 грн. основного боргу за кредитним договором КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021, 93 320,32 грн. простроченого боргу, 21,83 грн. прострочених процентів, 59  398,01  грн. простроченої плати за обслуговування кредиту та 6 841,37 грн. судового збору.

При прийнятті рішення суд виходив з того, що відповідач всупереч норм чинного законодавства та умов кредитного договору КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021 своїх зобов`язань перед позивачем щодо повернення, сплати кредиту та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів не виконав.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 10.01.2023 року у справі №  914/2244/22 (суддя Р.А. Кидисюк) заяву (вх.№25709/22 від 13.12.2022) Акціонерного товариства «Ідея Банк» про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Єгорова Олександра Геннадійовича на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» - 2 100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
При прийнятті додаткового рішення, суд враховуючи обставини справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи те, чи були вони фактично понесені    стороною, дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2  100,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

ФОП Єгоров О.Г. подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 року та додаткове рішення від 10.01.2023 у справі №914/2244/22, в якій просить їх скасувати повністю та справу передати до Господарського суду Волинської області за встановленою підсудністю. Скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог територіальної підсудності, керуючись нікчемним пунктом 8.3 кредитного договору. Вказує, що згідно п.4.4 кредитного договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно Графіку. Разом з тим, згідно п.4.6 кредитного договору визначено, що укладенням цього договору, Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з власного поточного рахунку НОМЕР_1 та з усіх інших рахунків Позичальника... Таким чином, дійсний характер дій з виконання кредитного договору зводиться до фактичного поповнення поточного банківського рахунку НОМЕР_1 . Відтак виконання кредитного договору можливо здійснити в будь-якому банку-резидента України. На переконання скаржника п.8.3 кредитного договору є нікчемним, так як обмежує цивільне право здійснювати поповнення поточного рахунку тільки за місцем знаходження Банку: 790008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою. Зазначає, що згідно ч. 2 ст. 279 ГПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої без поважних причин не заявив про непідсудність справи. Відповідачу було достеменно відомо про розгляд Господарським судом Львівської області позовної заяви AT «Ідея Банк» щодо стягнення з нього заборгованості, проте він не заперечив щодо розгляду такої в Господарському суді Львівської області. Згідно п. 8.3 кредитного договору сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором позов може пред`являтися за місцем виконання договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Відтак, п.  8.3 кредитного договору не є нікчемним в силу закону, оскільки як чинним законодавством України, так і законодавством, що було чинним на момент укладання кредитного договору, передбачалось визначення місця виконання договору. Позивач наголошує, що ФОП Єгоров  О.Г. не підпадає під визначення учасника платіжної системи, оскільки він не надає послуги відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» та не має права щодо надання даних послуг. В даному випадку він може бути просто користувачем даної системи та здійснювати певні операції через неї (переказ коштів, поповнення рахунку, оплата товару тощо). А тому норми ч. ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про платіжні послуги» не можуть застосовуватись до нього. Позивач зауважує, що скаржником в апеляційній скарзі не надано жодної оцінки додатковому рішенню Господарського суду Львівської області від 10.01.2023 у даній справі. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 та додаткове рішення від 10.01.2023 у справі №  914/2244/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. 

Скаржник в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 7901011934679 обізнаний з датою, часом і місцем розгляду справи.
Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без змін оскаржувані рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення.
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника відповідача.

Обставини справи

19.10.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Єгоровим Олександром Геннадійовичем (Позичальник) укладено кредитний договір №КБ01.00202.008808133. За умовами договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти на поповнення обігових коштів в сумі 420 000,00 грн. зі сплатою фіксованих процентів 0,01 % річних, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 (який відкривається автоматично з підписанням кредитного договору), зі строком користування по 19.10.2024 включно.
Згідно із п. 2.5 договору датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку Позичальника.
Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 кредитного договору комісія за видачу кредитних коштів утримується Банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується Позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у Графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку №1 до даного договору. Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту (підпункт 3.1.2 пункту 3.1 договору).
Пунктами 3.2, 3.3 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом.
Графік платежів Позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором або законом (п. 3.4 договору).
Згідно з п. 4.1 договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені цим договором.
Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком (п.  4.2 кредитного договору).
У відповідності до п. 4.4 договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку НОМЕР_1 грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно Графіку.
Банк має право відмовити у видачі Позичальнику кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення кредиту у наступних випадках: -наявності обставин, які свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені цим договором; -надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства та встановленим в Банку правилам; -надання Позичальником для отримання кредиту документів/інформації, що виявилися недостовірними; -невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим договором; -наявності арешту грошових коштів Позичальника на його поточних рахунках в Банку; -нецільового використання кредиту або його частини; невиконання грошових зобов`язань за договором; -порушення проти Позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію; -у випадку незгоди зі зміною процентної ставки на умовах цього договору (підпункт 5.2.5 пункту 5.2 договору).
При цьому датою, з якої у Банку виникає право вимагати у Позичальника погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли Банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п. 5.2.5 цього договору фактів. Банк письмово повідомляє Позичальника у випадку прийняття рішення про відмову від виплати кредиту з зазначених вище підстав. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за цим договором згідно п. 5.2.5 цього договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку, передбаченому п. 12.1 цього договору. У випадку порушення Позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим договором кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та Позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим договором.
У відповідності до підпункту 7.1.7 пункту 7.1 договору Позичальник підтверджує та гарантує, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даному договорі та кредитній справі Позичальника у Кредитора), які повідомлені та надані ним Кредитору з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності. Кредитор перед укладенням договору повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами Кредитора і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даного договору йому вручено Кредитором при підписанні даного договору; умови даного договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.  
Пунктом 8.3 кредитного договору сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання договору.
Позивач на виконання умов кредитного договору перерахував відповідачу кошти в сумі 420 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №6867724 від 19.10.2021.
Як зазначив позивач у позовній заяві, станом на дату звернення до суду із даним позовом відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Остання сплата відповідачем/зарахування по кредитному договору здійснена 09.09.2022.
Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку №  НОМЕР_2 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 12.09.2022.
Позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 08 серпня 2022 року, яка була вручено відповідачу особисто 01.09.2022. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір Банку.
Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 12.09.2022 становить 456 090,76 грн., з яких: 303 350,60 грн. основний борг, 93 320,32 грн. прострочений борг, 21,83 грн. прострочені проценти, 59 398,01 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).
В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного кредитного договору КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що позивач на виконання умов кредитного договору перерахував відповідачу кошти в сумі 420 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №6867724 від 19.10.2021.
Водночас, відповідач в порушення умов укладеного договору свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення, сплати кредиту, та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів, не виконав, такі докази в матеріалах справи відсутні. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку №  НОМЕР_2 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 12.09.2022.
Щодо тверджень скаржника про те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено територіальну підсудність, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 ГПК України).
Як зазначалось вище, згідно із підпунктом 7.1.7 пункту 7.1 кредитного договору Позичальник підтверджує та гарантує, що умови даного договору він вважає справедливими та такими, що відповідають його інтересам.
Разом з тим, п. 8.3 кредитного договору сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором позов може пред`являтися за місцем виконання договору.
Даний спір виник із кредитного договору в якому зазначено місце його виконання - 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова,11.
Також колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника про те, що п. 8.3 кредитного договору є нікчемним в силу закону, з огляду на наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
За приписами ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.
З огляду на наведене, п. 8.3 кредитного договору не є нікчемним в силу закону, оскільки як чинним законодавством України, так і законодавством, що було чинним на момент укладання кредитного договору, передбачалось визначення місця виконання договору. Скаржником не наведено, яку саме норму чинного законодавства порушує дана умова договору.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм права, умов укладеного між сторонами кредитного договору №КБ01.00202.008808133 від 19.10.2021 та фактичних обставин даної справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 303 350,60 грн. основного боргу, 93  320,32  грн. простроченого боргу, 21,83 грн. прострочених процентів, 59 398,01 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту.
Щодо додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 10.01.2023 року у даній справі, яким повністю задоволено заяву (вх.№25709/22 від 13.12.2022) Акціонерного товариства «Ідея Банк» про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з ФОП Єгорова О.Г. на користь АТ «Ідея Банк» - 2 100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує таке:
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Частиною 5 названої статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з    урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне    твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи,    безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такій вчинялись.
Згідно із до статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатом діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до заяви долучено копії: договору про надання правової допомоги №ЮО-01/01/19 від 01.01.2019, додатку №1 до договору про надання правової допомоги №ЮО-01/01/19 від 01.01.2019, додаткової угоди №1, додаткової угоди №2, додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги №ЮО-01/01/19 від 01.01.2019, акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022 згідно договору про надання правової допомоги №ЮО-01/01/19 від 01.01.2019, виписки по рахунку АО «Астрім».
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022 Адвокатським об`єднанням було надано послуги «Абонентська плата за надання правової допомоги у вересні 2022 року на суму 36 000,00 грн.
Відповідно до витягу з додатку до акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022 Адвокатським об`єднанням були надані наступні послуги: аналіз справи по боржнику ФОП Єгоров О.Г., надання консультації (усної) та узгодження правової позиції (перша інстанція) на суму 500,00 грн., складання позову до боржника ФОП Єгоров О.Г. на суму 800,00 грн., підготовка заяви про розподіл судових витрат у справі (перша інстанція) на суму 800,00 грн., всього на суму 2 100,00 грн.
Місцевий господарський суд задовільняючи заяву представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи обставини справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи те, чи були вони фактично понесені    стороною, дійшов підставного та обґрунтованого висновку про доведеність понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2  100,00 грн.
Водночас, колегія суддів зауважує, що в поданій апеляційній скарзі скаржником жодним чином не обґрунтовано незаконності додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 року та додатковому рішенні від 10.01.2023 у справі № 914/2244/22.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законні обґрунтовані рішення та додаткове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єгорова Олександра Геннадійовича б/н від 01.02.2023 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.01.2023 у справі       №914/2244/22 залишити без змін.
3.          Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на скаржника.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                      О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                           М.Б. Желік

Суддя                                                                                          Р.І. Марко