Постанова
Іменем України
 
23 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 461/8614/17
провадження № 61-11735св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
заявник - Шевченківський ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
особа, яка зверталась з апеляційною скаргою - ОСОБА_3 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року у складі судді Фролової Л. Д. та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І.,  Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В., 
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2021 року Шевченківський ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся з поданням про звернення стягнення на незареєстроване майно ОСОБА_2 . 
Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувають виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості у сумі 1 448 314,92 грн.
Державним виконавцем вжиті всі заходи примусового виконання в межах Закону України «Про виконавче провадження», однак рішення суду залишається невиконаним, у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не дозволяє виконати рішення суду у розумні строки. 
Водночас, державному виконавцю стало відомо про наявність у боржника нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, однак яке не зареєстроване в установленому порядку за ним. 
Просив:
надати дозвіл на звернення стягнення на незареєстроване в законному порядку нерухоме майно з метою виконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 461/2066/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова 22 березня 2019 року, та виконавчого листа № 461/8614/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова 15 травня 2020 року; 
надати дозвіл на реалізацію визначеної частки майна боржника у спільному майні, а саме: 1/2 нерухомого майна загальною площею 1 298,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичній особі ОСОБА_2 25 листопада 2009 року протоколом № 25/11 загальних зборів учасників ТОВ «Техн-Ас», право власності на яке у товариства виникло на підставі рішення Господарського суду Львівської області (справа № 9/79 від 06 травня 2008 року), яке не зареєстровано боржником у встановленому законом порядку.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою  Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, надано дозвіл на звернення стягнення на незареєстроване в законному порядку нерухоме майно з метою виконання виконавчого листа № 461/2066/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 22 березня 2019 року та виконавчого листа № 461/8614/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 15 травня 2020 року.
Надано дозвіл на реалізацію визначеної частки майна боржника у спільному майні, а саме, 1/2 нерухомого майна - загальною площею 1 298,9 кв. м, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичної особи ОСОБА_2 25 листопада 2009 року протоколом № 25/11 загальних зборів учасників ТОВ «Техн-Ас», право власності на яке у товариства виникло на підставі рішення Господарського суду Львівської області (справа № 9/79 від 06 травня 2008 року), яке не зареєстровано боржником у встановленому законом порядку.   
Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції про задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки ОСОБА_2 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача ОСОБА_1 не виконав, борг не повернув, а також, зважаючи на значну суму заборгованості, здійснювані державним виконавцем заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, у ході яких виявлено належність боржнику на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 нерухомого майна, 1/2 частка з яких визначена боржнику в судовому порядку, однак ним не зареєстрована.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_4 , у якій просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року та ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2022 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що:
ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. З матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд направляв ОСОБА_2 судові-повістки на 26 травня 2022 року, на 21 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , хоча він знятий з реєстрації за цієї адресою ще 05 травня 2017 року. Остання адреса реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 . Таким чином, апеляційний суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;
висновок суду апеляційної інстанції про те, що спірне майно нібито не могло бути предметом іпотеки, є помилковим та суперечить процесуальному закону;
суди не врахували, що спірне майно знаходиться в іпотеці ОСОБА_3 згідно договору про відступлення права за договором іпотеки № 0378-ІД-1, посвідченого 16 липня 2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В., за реєстраційним номером 1951, актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки номер запису про іпотеку 10443445, строк виконання основного зобов`язання 20 квітня 2026 року; 
суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права, не застосували закон, який підлягав застосуванню, а саме: статті 1, 7 Закону України «Про іпотеку» та статтю 572 ЦК України.
Позиція інших учасників справи
У лютому 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_6 , у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року - без змін.
Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що:
суд апеляційної інстанції в умовах воєнного стану вжив достатньо необхідних заходів для повідомлення всіх учасників справи про дату та час судових засідань, однак, боржник ОСОБА_2 не виконав належним чином свій обов`язок про повідомлення суду апеляційної інстанції про зміну свого місця проживання;
як стверджує боржник, ОСОБА_3 придбав право вимоги до ОСОБА_2 05 вересня 2018 року, саме з цього часу почався перебіг позовної давності -  це  строк, в межах якого він міг звернутись до суду за захистом свого цивільного права та інтересу, тобто вимагати виконання ОСОБА_2 зобов`язань перед ним, зокрема, за рахунок іпотечного майна. Загальний строк позовної давності щодо задоволення його вимоги за рахунок іпотечного майна становить три роки і він закінчився 05 вересня 2021 року. Тобто на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_3 пропустив позовну давність;
договір факторингу передбачає обов`язковість платності за відступлення права грошової вимоги. Однак, ні  ОСОБА_3 , ні боржник ОСОБА_2 не надали суду жодних документів, які б свідчили про оплату ним певної суми коштів на користь попереднього власника за відступлення цих майнових прав. Такі дії свідчать про нікчемність цього правочину;
суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний  висновок, що після зазначеної дати, 16 липня 2015 року, майно не могло бути предметом іпотеки, а відтак посилання ОСОБА_2 на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми матеріального права є помилковим та безпідставним.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі № 461/8614/17, витребувано справу з суду першої інстанції.
У лютому 2023 року  справа № 461/8614/17 надійшла до Верховного Суду. 
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 11 січня 2023 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права). 
Позиція Верховного Суду
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. 
Звертаючись з поданням Шевченківський ВДВС у м. Львові адресу боржника не зазначив, але додав копію виконавчого листа, за яким місце проживання боржника зазначено як « АДРЕСА_2 », інша адреса боржника в матеріалах справи відсутня.
Згідно з частиною третьою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи(стаття 372 ЦПК України).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2021 року (т. 2 а. с. 203).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року справу призначено до розгляду на 11 год. 15 хв. 03 лютого 2022 року в приміщенні Львівського апеляційного суду з повідомленням учасників справи (т. 2 а. с. 206)
Розгляд справи відкладався на 24 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року, 26 травня 2022 року, 21 липня 2022 року.
21 липня 2022 року Львівським апеляційним судом прийнята постанова.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 , направлялась повістка-повідомлення про розгляд справи 21 липня 2022 року  (т. 3 а. с. 59).
Однак, відомості про отримання ОСОБА_2 повістки-повідомлення в матеріалах справи відсутні. 
Тобто, ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом апеляційної інстанції 21 липня 2022 року.
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року скасувати.
Справу № 461/8614/17  направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                              І. О. Дундар
Н. О. Антоненко
М. М. Русинчук