Постанова
Іменем України
 
26 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 350/2081/21
провадження № 61-9475 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
 
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Бойчука І. В., Девляшевського В. А. від 07 вересня 2022 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних заяв
 
У грудні 2021 року приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 55 351,81 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у складі судді Бейка А. М. від 02 червня 2022 року (з урахуванням ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року про виправлення описки) позов ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» 55 351,81 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 302 220,10 грн, при цьому страховиком відповідача відповідно до поліса АК8290717 покрито лише частину шкоди на суму 100 тис грн, тому залишок шкоди, підлягає стягненню з відповідача.
Суд зазначив, що правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування основані на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілого 
у деліктному зобов`язанні.
Також суд послався на відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2022 року залишено без руху, запропоновано заявникові надати апеляційному суду документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2022 року визнано неподаною та повернуто її заявникові.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 та його представнику - ОСОБА_2 на їх адреси було направлено копію ухвали суду 
від 15 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, що підтверджується даними відправлення та згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 копію ухвали суду отримав 26 серпня 2022 року, проте станом на 07 вересня 2022 року вимоги, вказані в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху, не виконав.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на судові рішення, в якій, з урахуванням уточненої касаційної скарги, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 жовтня 2022 року доповнення 
ОСОБА_1 до касаційної скарги залишено без розгляду. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2022 року у вказаній справі відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявникові надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої 
статті 389 ЦПК України, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме докази сплати судового збору та уточнену касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 
2022 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 350/2081/21 із Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У листопаді 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув апеляційну скаргу, порушуючи норми процесуального права, оскільки несплата судового збору не перешкоджає відкриттю апеляційного провадження, а несплачена сума судового збору може бути стягнута в дохід держави при ухваленні судового рішення по суті апеляційної скарги. При цьому, зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01 квітня 2020 року 
у справі № 503/1904/16-ц та від 20 січня 2021 року у справі № 490/2254/20 щодо питання повернення апеляційної скарги через несплату судового збору.
Також посилається на відповідну практику Європейського суду з прав людини.
 
Відзив на касаційну скаргу від учасника справи до суду не надходив.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою 
для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Однією із основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у 
статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені 
статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ 
у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» («Де Жуфре де ла Прадель проти Франції») від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
У рішенні в справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції») від 04 грудня 
1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Залишаючи ухвалою суду від 15 липня 2022 року апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 без руху, апеляційний суд визначив для усунення недоліків, 
а саме для сплати судового збору, строк у десять днів з дня отримання копії ухвали суду (а. с. 115).
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
18 липня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд надіслав на адресу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , лист про направлення копії ухвали суду від 15 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, для виконання, а 18 серпня 2022 року апеляційний суд направив на адресу 
ОСОБА_1 лист про направлення копії ухвали суду від 15 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, для виконання (а. с. 116, 119).
Також у матеріалах справи наявне повідомлення про отримання 26 серпня 
2022 року ОСОБА_1 цієї ухвали (а. с. 121). При цьому, ухвала суду апеляційної інстанції від 15 липня 2022 року не була виконана, а саме не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280 цс 18) наголошено на тому, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі. 
Застосовуючи до поданої апеляційної скарги наслідки, встановлені частиною другою статті 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 26 серпня 2022 року отримав ухвалу суду від 15 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Отже, у встановлений судом строк (десять днів з дня отримання копії ували суду від 15 липня 2022 року) ОСОБА_1 не виконав вимог ували суду про залишення апеляційної скарги без руху.
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку із неусуненням недоліків. При цьому суд апеляційної інстанції діяв в межах чинного законодавства, оскільки вчинив всі можливі дії щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про залишення поданої ним апеляційної скарги без руху, а заявник, будучи ініціатором апеляційного провадження, не вчинив жодних дій з метою одержання інформації про хід та стан поданої ним апеляційної скарги, а тому саме він несе ризик настання несприятливих наслідків в результаті невжиття заходів до отримання інформації про рух скарги.
Отже, не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, оскільки у зазначених справах встановлені інші фактичні обставини.
Посилання касаційної скарги на відповідні рішення Європейського суду з прав людини не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, так як заявник не подавав до суду жодної заяви про звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що у силу закону унеможливило для апеляційного суду відкрити апеляційне провадження.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки у наданий судом десятиденний строк вимоги ухвали заявником не виконані та судовий збір не сплачено.
Верховний Суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню заявника із апеляційною скаргою на зазначених підставах (стаття 185 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Оскільки касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, розподіл судових витрат за подання відповідної касаційної скарги Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             Д. Д. Луспеник
 
        Б. І. Гулько
 
        Г. В. Коломієць