Справа № 303/10228/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        06 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.
за участю секретаря                ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/10228/21 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»», про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 8 лютого 2022 року, повний текст якого складено 8 лютого 2022 року, головуючий суддя Монич В.О., -

встановив:

08.12.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи таким. 
12.03.2019 на території Румунії мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Nissan з реєстраційним номером НОМЕР_1 і транспортного засобу марки Mercedes з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби були пошкоджені.
Винним у ДТП було визнано ОСОБА_1 , який згідно довідки компетентних органів пред`явив на місці ДТП страховий сертифікат «Зелена картка» UA 048/ НОМЕР_3 , оформлений на бланку ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Згідно відповіді ПрАТ СК «ПЗУ Україна» бланк указаного страхового сертифікату фальшивий.
Відповідно до ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.
09.07.2019 на адресу МТСБУ надійшла гарантійна вимога від Румунського транспортного страхового бюро про відшкодування витрат за пошкодження транспортного засобу марки Nissan, р/н НОМЕР_1 .
21.08.2019 МТСБУ виплатило Румунському транспортному страховому бюро 3468,68 євро за пошкодження вищевказаного транспортного засобу. Розмір витрат МТСБУ станом на 21.08.2019 у гривневому еквіваленті складає 96544,68 грн.
Згідно зі ст. 1191 ч. 1 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до п. 40.2. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), у разі, якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» було здійснене відшкодування шкоди за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка» та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.
Оскільки на момент вчинення ДТП відповідач пред`явив страховий сертифікат «Зелена картка» UA 048/ НОМЕР_3 , який, як вказано в позовній заяві, значиться в Українській транспортній страховій компанії як не використаний, позивач отримав право вимоги на відшкодування шкоди з відповідача у повному обсязі відповідно до п. 40.2. ст. 40 Закону № № 1961-IV.
Посилаючись на ці обставини, позивач МТСБУ просив стягнути на свою користь із відповідача ОСОБА_1 завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 96544,68 грн та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08.02.2022, з урахуванням ухвали цього ж суду від 08.02.2022 про виправлення описки в рішенні суду, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 96544,68 грн відшкодування в порядку регресу, а також 2270,00 грн судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності, з того, що винуватець ДТП на території Румунії ОСОБА_1 пред`явив офіційним органам Румунії фальшивий страховий сертифікат «Зелена картка» UA 048/13340416, за яким МТСБУ відшкодувало Румунському транспортному страховому бюро 3468,68 євро за пошкодження транспортного засобу марки Nissan, р/н НОМЕР_1 .

Відповідач  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лещинець Л.В., оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване.
У скарзі зазначає, що є неналежним відповідачем за позовом МТСБУ, оскільки на момент ДТП, про яке йдеться, він не перетинав державний кордон України, не перебував на території Румунії, не керував автомобілем марки Mercedes, д/н НОМЕР_2 , не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди і жодних доказів і документів про таке у справі немає.
Натомість 11.11.2018 відповідач видав нотаріально оформлену довіреність     ОСОБА_2  та     ОСОБА_3  на право користування та розпорядження автомобілем марки Mercedes, д/н НОМЕР_2 . На момент ДТП цим автомобілем керував ОСОБА_2 .
За таких умов апелянт не є відповідальним за шкоду, завдану іншою особою.
Відповідач просить рішення скасувати, в позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лещинця Л.В., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Суд першої інстанції розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позивачем вимог, з наведених ним підстав, на підставі доказів, поданих учасниками справи; апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього; апеляційним судом не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 3, 6 ЦПК України).

За приписами ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 2 ч. 3 п.п. 2, 4, 5, 11, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:
основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; неприпустимість зловживання процесуальними правами;
особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;
при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;
кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;
сторони на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;
кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, включно з тими, які власне обґрунтовують як право на пред`явлення вимог (право на позов), так і право на пред`явлення вимог до конкретного відповідача та обов`язок такого конкретного відповідача відповідати за пред`явленим до нього позовом;
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом позову є матеріально-правовий зміст позовних вимог, задоволення пред`явлених вимог є метою позивача, результатом реалізації права на отримання шляхом ухвалення судом рішення конкретно визначеного цими вимогами матеріального блага. Підставами позову є факти і обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача. Підстави та предмет позову взаємопов`язані, предмет позову обумовлюється підставами позову, випливає з них, ці елементи позову не можуть розглядатися окремо один від одного. Право позивача вимагати з передбачених законом підстав задоволення позову і, відповідно, право відповідача на захист від позову можуть бути належно реалізовані сторонами за умови пред`явлення конкретних, чітко сформульованих вимог, що не допускають множинного тлумачення, припущень ані щодо власне самих вимог, ані щодо підстав, якими вони обґрунтовуються, ані щодо відповідача, до якого вони пред`явлені.

Таким чином, особа, права якої порушені, може звернутися до суду по їх захист не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом або договором, правомірній вимозі належного позивача відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Вимоги позову можуть бути задоволені за умов, коли вони пред`явлені належним чином, ґрунтуються на підставах позову, відповідають вимогам закону, договору та є доведеними у належний процесуальний спосіб (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Пред`являючи до ОСОБА_1 позов, МТСБУ зазначало, що 12.03.2019 на території Румунії мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Nissan з реєстраційним номером НОМЕР_1 і транспортного засобу марки Mercedes з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби були пошкоджені.

Винним у ДТП було визнано ОСОБА_1 , який згідно довідки компетентних органів пред`явив на місці ДТП страховий сертифікат «Зелена картка» UA 048/ НОМЕР_3 , оформлений на бланку ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Згідно відповіді ПрАТ СК «ПЗУ Україна» бланк указаного страхового сертифікату фальшивий.

09.07.2019 на адресу МТСБУ надійшла гарантійна вимога від Румунського транспортного страхового бюро про відшкодування витрат за пошкодження транспортного засобу марки Nissan, р/н НОМЕР_1 , на виконання якої МТСБУ 21.08.2019 виплатило цьому бюро 3468,68 євро за пошкодження транспортного засобу марки Nissan, р/н НОМЕР_1 . Розмір витрат МТСБУ станом на 21.08.2019 у гривневому еквіваленті складає 96544,68 грн.

На підтвердження цих обставин позивач надав суду першої інстанції:

витяг із Процедурних правил (додаток ІІІ) Договір між Членами Бюро Ради бюро; Бюро6 Російський союз автостраховиків; Бюро: Моторне (транспортне) страхове бюро України, який є фрагментом зазначеного тексту договору (ймовірно – останньою сторінкою), викладеного англійською та французькою мовами, з перекладом українською, з підписами сторін і датою підписання «31.07.2008» (а.с. 5, 6);
цей витяг не стосується справи, позаяк не містить викладу умов ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», на які МТСБУ посилалося в позовній заяві та згідно з якими МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб;

викладений іноземною мовою (ймовірно – румунською) документ від 12.03.2019, який імовірно є протоколом або довідкою про дорожньо-транспортну природу, в якому містяться, зокрема, такі записи:
Rimek Yaroslav Zakarpaszka Ucraina (графа 6);
Mercedes Vito АО 3239 ВХ Ucraina (графа 7);
PZU UA (графа 8)
Marina Yurii 1994 03 31 Solotvino Ucraina (графа 9) (а.с. 7);
переклад українською документа від 12.03.2019 відсутній;

документ на одному аркуші: картку міжнародного автомобільного страхування UA/048/13340416 на період з 15.11.2018 до 14.11.2019 і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», в яких містяться, зокрема, такі записи:
страховик ПрАТ СК «ПЗУ Україна»;
автомобіль Mercedes Benz, д/н НОМЕР_2 ;
записи у графах щодо реквізитів страхувальника та користувача транспортного засобу приховані (затушовані), з цих записів читаються лише фрагменти адреси: «rezova, 20» і «S u. Berezova, 20» (а.с. 8);

адресований МТСБУ лист Румунського транспортного страхового бюро від 09.07.2019 (лист англійською з перекладом українською) про врегулювання справи щодо компенсації потерпілому у зв`язку з ДТП, що мало місце 12.03.2019 у Румунії, з проханням компенсувати 3468,41 євро за наданими банківськими реквізитами (а.с. 10, 11);

викладені іноземною мовою (ймовірно – румунською) документи: «Factura» від 04.06.2019 на суму 3302,25 лей; «Invoice No. VIG MS 470000454» від 24.04.2019 на суму 285,49 євро; «Invoice Series EBAAR2019No. 01220» від 09.07.2019 на суму 530,66 євро (а.с. 12, 13, 14);
переклад українською цих документів відсутній;

наказ по МТСБУ від 07 (далі нерозбірливо) № 7876 «Про компенсацію витрат, пов`язаних з врегулюванням претензії Бюро Румунії», у якому зазначено, серед іншого, що документами, зібраними по справі щодо ДТП, яке мало місце 12.03.2019 на території Румунії (справа BAAR/MGD/19/RO/01340), підтверджується вина водія транспортного засобу, страховий сертифікат «Зелена картка» НОМЕР_4 є фальшивим, на рахунок Бюро Румунії належить сплатити 3468,41 євро як компенсацію понесених ним витрат та виплату гонорару за врегулювання претензії, що виникла за фальшивою «Зеленою карткою» (а.с. 15-16);
прізвище чи інші дані водія, який є винуватцем ДТП, в наказі не зазначені;

банківські документи від 21.08.2019 про переказ Румунському транспортному страховому бюро 3468,41 євро та довідка МТСБУ від 12.05.2021 № 5-30/16663 про виплату вказаного страхового відшкодування, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає суму 96544,68 грн (а.с. 17-19).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач суду першої інстанції не надавав.

Відповідно до положень ст. 77 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, ст. 83 ч.ч. 1, 2, 4, 8, ст. 84 ч. 1, ст. 175 ч. 3 п.п. 5, 8, ст. 177 ч.ч. 1, 3, 5 ЦПК України:
предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;
позивач повинен подати до суду разом із позовною заявою всі докази, якими підтверджуються підстави та вимоги позову, а в разі неможливості подання доказів внаслідок наявності для цього об`єктивних перешкод повинен повідомити про це суд і вправі заявити клопотання про витребування доказів;
у заяві позивач повинен навести її обґрунтування із зазначенням доказів, що підтверджують підстави позову;
докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Провадження в справі було відкрито ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 06.01.2022 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 08.02.2022 та із встановленням відповідачу 15-денного строку з моменту вручення копії ухвали для подання відзиву на позов (а.с. 26-27).

Копію ухвали про відкриття провадження в справі та матеріали позову відповідач ОСОБА_1 отримав 25.01.2022 (а.с. 31, 33). Відтак за правилами обчислення процесуальних строків (ст.ст. 123, 124 ЦПК України) останній день строку, в який відповідач міг подати відзив на позов, припав на 09.02.2022.

Утім, рішення в справі суд першої інстанції ухвалив 08.02.2022 (а.с. 35-39), тобто, до спливу встановленого судом строку на подання відповідачем відзиву на позов. За таких умов процесуальні права відповідача були істотно порушені судом, відповідач по суті був позбавлений можливості захищатися від позову та взяти участь у розгляді справи. Права відповідача були б порушені і в разі, коли б останній день строку припадав на 08.02.2022 або за кілька днів до цієї дати, позаяк слід враховувати й час обігу поштової кореспонденції та розумний проміжок часу, необхідного стороні для забезпечення свого захисту від позову.

09.02.2022 відповідач подав відзив на позов із копією свого паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на підтвердження своєї позиції в справі (а.с. 41-58). Відповідач ОСОБА_4 вказав на обставини, які в подальшому лягли в основу апеляційної скарги, а саме, що на момент ДТП не перебував на території Румунії, не керував автомобілем марки Mercedes, д/н НОМЕР_2 , не вчиняв ДТП, а 11.11.2018 видав довіреність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на право користування та розпорядження указаним автомобілем. Тож відповідач не може бути відповідальним за шкоду, завдану іншою особою, і не є належним відповідачем за позовом.

На стадії апеляційного розгляду справи суд виконуючи завдання цивільного судочинства та порядком перевірки доводів, з`ясування обставин справи і сприяння сторонам у реалізації їхніх процесуальних прав та виконанні процесуальних обов`язків (ст. 2 ч. 1, ст. 12 ч. 5, ст. 214 ч. 2, ст. 263 ч. 5 ЦПК України):
ухвалою від 12.09.2022 задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування від приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. копії довіреності від 11.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 119-120);
листом від 13.09.2022 № 303/10228/21/21927/2022 роз`яснив позивачу МТСБУ право надати суду документи, на підставі яких можливе встановлення обставин справи, належної якості, з повним відображенням їх змісту та з офіційним перекладом українською (а.с. 122).

Позивач МТСБУ на лист суду не відреагував, належні докази (документи) не надав. Від приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. при листі від 23.09.2022 № 96/01-24 надійшла копія посвідченої нею довіреності, виданої 11.11.2018 ОСОБА_1 повіреним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_2 , якою уповноважив їх діяти від його імені, в тому числі, керувати та розпоряджатися автомобілем марки Mercedes Benz Vito, 2004 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Довіреність видана на строк до 11.11.2019, з правом передоручення, з правом використання транспортного засобу за межами України.

Під час апеляційного розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лещинець Л.В. надав отримані на ім`я відповідача від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України відомості про перетинання ОСОБА_1 державного кордону країни за паспортами серії НОМЕР_6 і серії НОМЕР_5 та від ДМС України дані про видачу паспортів для виїзду за кордон, з яких випливає, що ОСОБА_1 станом на 12.03.2019 за межі України не виїжджав (останній за часом до цієї дати в`їзд після перебування за кордоном зафіксований 09.12.2018, перший за часом виїзд після цього – 18.04.2019).

Докази, що надійшли до справи від відповідача після ухвалення рішення судом першої інстанції, апеляційний суд приймає як такі, що не були подані раніше з поважних причин, внаслідок порушення процесуальних прав відповідача, чим він був позбавлений можливості спростовувати доводи позивача та доводити свою позицію в справі на стадії її розгляду в першій інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд констатує, що позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б підтверджували участь і вину ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 12.03.2019 на території Румунії за участю автомобіля марки Mercedes Benz Vito, д/н НОМЕР_2 . Подія мала місце в період, коли відповідач перебував в Україні, а автомобіль був у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на підставі довіреності ОСОБА_1 мали право керувати ним, в тому числі, за межами України, та повністю розпоряджатися ним.

Наданий позивачем документ про ДТП, що складений іноземною мовою та не перекладений офіційно українською, не є доказом щодо обставин, на які посилався позивач, його реальний статус, характер і дійсний зміст до відома відповідача та суду не доведені. Страховий сертифікат «Зелена картка» UA 048/13340416, на який вказується як на фальшивий, теж виданий у період, коли автомобіль перебував у повірених, крім того, найбільш істотна частина його змісту (щодо страхувальника) залишилася прихованою. Тому цей документ не може слугувати доказом обґрунтованості позиції позивача. Втім, навіть у вказаних документах окремі елементи (фрагменти) співпадають даними про місце проживання саме повіреного ОСОБА_5 , зазначеними у довіреності від 11.11.2018.

Особа вправі вимагати повного відшкодування майнової шкоди, завданої їй винною, протиправною поведінкою іншої особи; відсутність вини у шкоді доводить заподіювач, розмір завданої шкоди доводиться позивачем (ст.ст. 11-16, 22, 1166, 1187 ЦК України). Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст. 61 Конституції України).

Ставлячи питання про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач МТСБУ ґрунтувався на чинних на момент виникнення спірних правовідносин у відповідній редакції положеннях ст. 1191 ч. 1 ЦК України, за якими особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом, та на нормах п. 40.2. ст. 40 Закону № 1961-IV, за якими у разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка» та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.

Проте, вільно реалізуючи свої цивільні та процесуальні права позивач визначив підстави позову та предмет доказування, з яких саме і просив задовольнити позов, що його в належний процесуальний спосіб не довів. Обов`язок відшкодування шкоди лежить на особі, яка її заподіяла. Позивач МТСБУ не довів наявності передбачених законом підстав для покладання на відповідача ОСОБА_1 цивільно-правової відповідальності у вигляді обов`язку відшкодувати в порядку регресу кошти, що були сплачені МТСБУ на користь Румунського транспортного страхового бюро внаслідок врегулювання ДТП, що мало місце на території Румунії 12.03.2019. Відповідач ОСОБА_1 належними доказами спростував свою участь у ДТП, відповідно, спростував підстави позову і підстави для покладання на нього відповідальності за шкоду.

Суд першої інстанції порушивши норми процесуального права не встановив обставин справи, не перевірив доводів сторін, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права та ухвалив незаконне рішення про задоволення необґрунтованого та бездоказового позову.

Відтак на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України апеляцію відповідача, доводи якої знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в необґрунтованому та недоведеному позові – відмовити.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 3, 6, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 8 лютого 2022 року скасувати, у позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити. 
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 3405,00 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору з апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 16 лютого 2023 року.

Судді