ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року	Львів	Справа № 380/26126/21 пров. № А/857/16224/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Гінди О. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання –     Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №380/26126/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Анві-Захід” до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

суддя в 1-й інстанції – Гулик А. Г.,
час ухвалення рішення – 29.06.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 11.07.2022 року,

                                                           в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Анві-Захід” звернулося в суд з позовом до відповідача – Львівської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700131/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700131/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що поданий до митного оформлення рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 листопада 2021 року №2/2021 містить інформацію лише про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України. У розділі цього документу «Вартість послуг» відсутня інформація (відстань, вага та ТСД), на підставі якої розподілені витрати на транспортування. Зазначає, що до митного оформлення подано банківський платіжний документ №68 від 01 листопада 2021 року, що містить посилання на фактуру-проформу №ОF/1/21/100120 від 29 жовтня 2021 року, яка до митного оформлення не подавалась. При цьому, розділом 2 договору №MEB/2021/3 від 04 січня 2021 року визначено, що в ціну товару включають: вартість товару, упаковки і маркування; розділом 5 цього контракту визначено, що вартість упаковки і тари входить у вартість товару. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Довідкові ціни з інтернет-джерел не надавались. Звертає увагу, що поданий до митного оформлення рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №2/2021 від 02 листопада 2021 року містить інформацію лише про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Також зауважує, що у наданих позивачем  платіжних дорученнях наявне посилання на контракти (які є багаторазовими, із них не можна встановити, що платіж стосується саме певної поставки) та фактури-проформи (які до митного оформлення подано не було), у зв`язку із чим відповідач не міг встановити, що подані банківські платіжні документи стосуються оцінюваного товару, оскільки фактури-проформи не було подано, посилання на подані рахунки-фактури відсутні. Таким чином, позивачем не було підтверджено, за який саме товар здійснено оплату згідно з наданими платіжними дорученнями. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що зауваження митного органу є надуманими та протиправними. Вказує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено розподіл витрат на транспортування до та після ввезення вантажу на митну територію України, тому доводи апелянта є безпідставними. Зазначає, що страхування товару у спірному випадку не здійснювалось, тому відомості про страхування зазначатися не могли. Крім того, зауважує, що відповідач помилково наполягає на необхідності подання до митного оформлення фактур-проформ, на які міститься посилання у банківських платіжних документах, оскільки вказані фактури-проформи є попередніми рахунками, виставленими продавцем на оплату товару. Сума в них узгоджена продавцем та покупцем, а тому згодом були видані рахунки-фактури, які і подавались первинно до митного оформлення. Ці фактури-проформи подавались декларантом після прийняття оскаржуваних рішень із заявами відповідно до статті 55 МК України. Також зазначає, що вартість упаковки і тари входить у вартість товару, тому окремо не відображається. Жодних розбіжностей в частині визначення вартості товару у поданих позивачем до митного оформлення документах немає. Звертає увагу, що на вимогу митниці ціни з інтернет джерел подавалися по усіх трьох деклараціях. Вказує, що за змістом п.2 ч.3 ст.64 МК України митна вартість імпортних товарів визначається на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей нижчої з двох альтернативних вартостей, однак відповідач при визначенні митної вартості відповідного товару обрав значно вищу митну вартість, ніж мінімально, що зазначена на сайті Держмитслужби в аналітичних розрізах митної вартості, тобто відповідач протиправно здійснив коригування, вибірково, обираючи вартість за одиницю товару значно вищу, ніж зазначених у базах даних митниці. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 

Представник відповідача (апелянта) – Гарасимів В. Р. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача – Шокало В. С. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ “Анві-Захід” та компанія SIGNAL MEBLE spolska z ograniczona odpowiedzialnoscia Sp. k. уклали Контракт №МЕВ/2021/3 від 04 січня 2021 року, предметом якого є зобов`язання Продавця підготувати поставки товару (меблі, меблі для офісу, меблі для готелів, меблеві аксесуари, предмети дизайну), а покупець зобов`язується забрати і оплатити поставлений товар.
Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) № F/КЕХ/21/100036 від 29 жовтня 2021 року покупець (позивач) придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 37984,15 польських злотих за передоплатою.
З метою митного оформлення вказаного товару позивач 05 листопада 2021 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № UA209160/2021/013415, у якій заявив до митного оформлення імпортний товар – меблі, з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.
Позивач до митного контролю разом з митною декларацією №UA209160/2021/013415 надав документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:  Б/н від 27 жовтня 2021 року (пакувальний лист); F/КЕХ/21/100036 від 29 жовтня 2021 року (рахунок-фактура); Б/н від 03 листопада 2021 року (CMR); PL/MF/AL 0504066; PL/MF/AL 0504065 (сертифікати про походження товару); платіжний документ №68 від 01 жовтня 2021 року; 2/2021 від 02 листопада 2021 року (рахунок на перевезення); зовнішньоекономічний контракт №МЕВ/2021/3 від 04 січня 2021 року; Договір-замовлення №38 від 01 листопада 2021 року; Лист б/н від 26 січня 2021 року; 9610: експортна декларація MRN 21PL341010Е0364304 від 03 листопада 2021 року. 
За наслідками опрацювання наданих документів митниця повідомила декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до частини 2-3 статті 53 та МК України: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові/податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок-фактура, оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг); якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивач у зв`язку з цим повідомив митницю про те, що станом на 05 листопада 2021 року для підтвердження митної вартості товарів, надав усі документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, а саме: рахунок-фактуру №F/ KEX/21/100036 від 29 жовтня 2021 року; автотранспортну накладну № Б/н від 03 листопада 2021 року; банківський платіжний документ № 68 від 01 листопада 2021 року; рахунок за перевезення №2/2021 від 02 листопада 2021 року; контракт ЗЕД №MEB/2021/3 від 04 січня 2021 року; договір-замовлення на перевезення №38 від 01 листопада 2021 року; експортну декларацію MRN 21PL341010E0364304 від 03 листопада 2021 року.
Додатково позивач надав відповідачу довідкові ціни з Інтернет-джерел.
Також декларант зазначив, що на підставі наданих (початково та додатково) документів, та у розумінні пункту 6 частини 2 статті 255 МК України, позивач просить припинити перебіг терміну, визначеного частиною 3 статті 53 МК України, і прийняти рішення про здійснення подальшого митного оформлення товару за ціною угоди (підтвердити митну вартість) та зазначив, що більше від декларанта документи надаватись не будуть.
05 листопада 2021 року Львівська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №209000/2021/700132/2, в графі 33 якого вказано: “Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар “Меблі” в асортименті, на умовах поставки FCA- PL- Ostrowiec Sw. Відповідно до положень Інкотермс 2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, Порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до |частини другої статті 53 МК України згідно із заявленими умовами поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 “Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення” для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 листопада 2021 року №2/2021, та договір про перевезення від 01 листопада 2021 року №Договір-замовлення №38 не містять відомостей про такі витрати, а саме: відомості про страхування та експедиційні витрати. Поданий до митного оформлення рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 листопада 2021 року №2/2021 містить інформацію лише про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України. У розділі такого документу “Вартість послуг” відсутня інформація (відстань, вага та ТСД), на підставі якої розподілені витрати на транспортування. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 МК України. У поданій до митного оформлення CMR від 03 листопада 2021 року №б/н відсутні відомості у графі 14, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V. До митного оформлення подано банківський платіжний документ від 01 листопада 2021 року №68, що містить посилання на фактуру-проформу від 29 жовтня 2021 року №OF/1/21/100120, яка до митного оформлення не подавалась. За умовами договору від 04 січня 2021 року № MEB/2021/3 розділом 2 визначено, що в ціну товару включають: вартість товару, упаковки і маркування. Розділом 5 згаданого контракту визначено, що вартість упаковки і тари входить у вартість товару. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Довідкові ціни з інтернет-джерел не надавались. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (проформу, видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість Товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно зі статтею 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (стаття 59 МК України) та методу 26 (стаття 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) Товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2 ґ  (стаття 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №1 - МД від 18 жовтня 2021 року № UA100140/2021/372130 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг”.
Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформила Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209000/2021/000208. 
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2.
На виконання вимог Рішення про коригування позивач подав нову митну декларацію, якій присвоєно номер 209160/2021/013474. За такою митною декларацією позивач сплатив податків на суму 50898,74 грн (інформація відображена у графі В митної декларації).
Як наслідок, різниця між сумою митних платежів, що повинен був сплатити позивач при оподаткуванні товару та сплатив, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, становить 1412,95 грн.
Митний орган у рішенні про коригування митної вартості від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2 зазначав вартість за одиницю товару під кодом 9403601000 (товар №1/1) 19,1438 польських злотих.
Судом першої інстанції також встановлено, що позивач та компанія HALMAR spolska z ograniczona odpowiedzialnoscia Sp. k. уклали Контракт №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року, предметом якого є зобов`язання Продавця підготувати поставку товару (меблі, меблі для офісу, меблі для готелів, меблеві аксесуари, предмети дизайну), а покупець забрати і оплатити поставлений товар.
Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) № (S) FSE-296/21/EX від 13 жовтня 2021 року покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 92134,57 польських злотих, за даним інвойсом здійснювалась передплата.
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 15 жовтня 2021 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № UA209160/2021/012250, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар – меблі, з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.
Позивач до митного контролю разом з митною декларацією №UA209160/2021/012250 надав документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: (S) FSE-296/21/EX від 13 жовтня 2021 року (рахунок-фактура); Б/н від 13 жовтня 2021 року (CMR); специфікація №(S) FSE-296/21/EX від 13 жовтня 2021 року; EUR.1 №PL/MF/AR 0157172 (сертифікат про походження товару); платіжний документ № 64 від 12 жовтня 2021 року; 1/2021 від 13 жовтня 2021 року (рахунок на перевезення); б/н прейскурант від 09 квітня 2021 року; зовнішньоекономічний контракт №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; договір-замовлення №36 від 12 жовтня 2021 року; лист б/н від 09 січня 2021 року; експортну декларацію MRN №21PL402010E1566764 від 13 жовтня 2021 року.
За наслідками опрацювання вказаних документів митниця повідомила позивача про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до частин 2-3 статті 53 та МК України: додаток до зовнішньоекономічного договору; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові/податкові накладні); документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Позивач повідомив митницю про те, що станом на 19 жовтня 2021 року для підтвердження митної вартості товарів, позивач надав всі документи, передбачені частиною 2 статті 53 та МК України, а саме: рахунок-фактура (S)FSE-296/21/EX від 13 жовтня 2021 року; автотранспортна накладна № Б/н від 13 жовтня 2021 року; банківський платіжний документ № 64 від 12 жовтня 2021 року; рахунок за перевезення №1/2021 від 13 жовтня 2021 року; прайс-лист б/н від 09 квітня 2021 року; контракт ЗЕД № UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; договір-замовлення на перевезення №36 від 12 жовтня 2021 року; експортна декларація MRN №21PL402010E1566764 від 13 жовтня 2021 року.
Додатково позивач надав довідкові ціни з Інтернет-джерел та видаткові накладні.
Також позивач зазначив, що на підставі наданих (початково та додатково) документів, та у розумінні пункту 6 частини 2 статті 255 МК України, позивач просить припинити перебіг терміну, визначеного частиною 3 статті 53 МК України і прийняти рішення про здійснення подальшого митного оформлення товару за ціною угоди (підтвердити митну вартість) та зазначив, що більше від декларанта документи надаватись не будуть.
20 жовтня 2021 року Львівська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №209000/2021/700080/2, в графі 33 якого вказала: “Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар “Меблі металеві (столи, журнальні столики); меблі для сидіння - крісла, які обертаються; меблі металеві, що використовуються в установах; меблі дерев`яні, для столових та житлових кімнат; меблі дерев`яні, типу спальні;” на умовах поставки FCA- PL- Stalowa Wola. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 МК України згідно із заявленими умовами поставки для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 “Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення” для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури. Поданий до митного оформлення рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 13 жовтня 2021 року №1/2021 містить інформацію про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України. Договір на перевезення від 12 жовтня 2021 року №9 Договір-замовлення №36 не містить всіх відомостей про такі витрати, а саме відомості про страхування. У розділі документу “Маршрут” вказано лише місце відправлення та призначення, без зазначення конкретного маршруту (ваги та ТСД), на підставі якого розподілені витрати на транспортування. У поданій до митного оформлення CMR від 13 жовтня 2021 року №б/н відсутні відомості у графі 14, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева,19травня 1956) та Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №957-V. До митного оформлення подано банківський (платіжний документ від 12 жовтня 2021року № 64, що містить посилання на фактуру-проформу від 11 жовтня 2021 року №FSEP-336/21/FEP/PS, яка до митного оформлення не подавалась. За умовами договору від 20 листопада 2020 року № UA/2020/1 розділом 2 визначено, що в ціну товару включають: вартість товару, упаковки і маркування. Розділом 5 даного контракту визначено, що вартість упаковки і тари входить у вартість товару. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару. Поданий до митного оформлення прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09 квітня 2021 року №б/н стосується цін товару на умовах поставки EXW, тому не може бути використаний для |підтвердження митної вартості товару що оцінюється. Копія митної декларації країни відправлення від 13 жовтня 2021 року №MRN 21PL402010E1462422, заявлена у графі 44 МД, до митного оформлення не подавалася. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг ); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 26 (стаття 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (стаття 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №2 - МД від 14 жовтня 2021 року №UA500020/2021/215980 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №5 - МД від 18 жовтня 2021 року № UA205140/2021/72808 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №6 - МД від 16 жовтня 2021 року №UA500150/2021/205398 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №7 - МД від 04 жовтня 2021 року UA500110/2021/208388 митна вартість становить 4,02 дол. США за кг; товар №8 - МД від 01 жовтня 2021року №UA209140/2021/101351 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №9 - МД від 09 жовтня 2021 року №UA500110/2021/208871 митна вартість становить 4,02 дол. США за кг; товар №11 - МД від 11 жовтня 2021 року №UA400040/2021/12614 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №12 - МД від 01 жовтня 2021 року №UA100110/2021/719032 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг”.
Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформила Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00149. 
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2.
На виконання вимог рішення про коригування позивач подав нову митну декларацію, якій присвоєно номер 209160/2021/012508. За вказаною  митною декларацією позивач сплатив податків у сумі 124271,62 грн.
Як наслідок, різниця між сумою митних платежів, що повинен був сплатити при оподаткуванні товару та сплатив, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, становить 12697,15 грн. 
При вирішенні питання про коригування митної вартості від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2 відповідач зазначав про таку вартість за одиницю товару:
під кодом 9403208000 (товар №2/1) 4,0100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,02 USD,  за вересень 2021 – 0,88 USD., за жовтень 2021 – 1,65 USD;
під кодом 9401300000 (товар №5/1) 4,0100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,50 USD.,  за вересень 2021 – 1,90 USD., за жовтень 2021 – 1,90 USD;
під кодом 9403890000 (товар №6/1) 4,0100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,27 USD.,  за вересень 2021 – 0,91 USD., за жовтень 2021 – 1,63 USD;
під кодом 9403105100 (товар №7/1) 4,0200 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,20 USD.,  за вересень 2021 – 1,23 USD., за жовтень 2021 – 1,24 USD
під кодом 9403601000 (товар №8/1) 4,8100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,15 USD.,  за вересень 2021 – 0,90 USD., за жовтень 2021 – 1,06 USD;
під кодом 9401400000 (товар №9/1) 4,0200 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 2,25 USD.,  за вересень 2021 – 2,24 USD., за жовтень 2021 – 2,23 USD;
під кодом 9403500000 (PL) (товар №11/1) 4,8100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,48 USD.,  за вересень 2021 – 1,15 USD., за жовтень 2021 – 1,15 USD;
під кодом 9403500000 (CN) (товар №12/1) 4,0100 USD, проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 2,40 USD,  за вересень 2021 – 1,90 USD, за жовтень 2021 – 2,19 USD.
Відповідно до вказаного Контракту №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року та згідно з рахунком-фактурою (Інвойсом) № (S) FSE-313/21/EX від 13 листопада 2021 року покупець (позивач) придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 80004,43 польських злотих, за даним інвойсом здійснювалась передоплата.
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 05 листопада 2021 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № UA209160/2021/013414, у якій заявлено до митного оформлення імпортний товар – меблі, з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.
Одночасно, позивач до митного контролю надав документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: (S) FSE-313/21/EX від 03 листопада 2021 року (рахунок-фактура); Б/н від 03 листопада 2021 року (CMR); специфікація №(S) FSE-313/21/EX від 03 листопада 2021 року; EUR.1 №PL/MF/AR 0157177 (сертифікат про походження товару); платіжний документ №67 від 01 листопада 2021 року; 2/2021 від 02 листопада 2021 року (рахунок на перевезення); б/н прейскурант від 09 квітня 2021 року; зовнішньоекономічний контракт №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; договір-замовлення №38 від 01 листопада 2021 року; лист б/н від 09 січня 2021 року; експортна декларація MRN 21PL402010Е1695053 від 04 листопада 2021 року.
За наслідками опрацювання вказаних документів митниця повідомила позивача про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до частин 2-3 статті 53 та МК України: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу, видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок-фактура, оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивач повідомив митницю про те, що станом на 05 листопада 2021 року для підтвердження митної вартості товарів, позивач надав усі документи, передбачені частиною 2 статті  53 та МК України, а саме: рахунок-фактуру (S) FSE-313/21/EX від 03 листопада 2021 року; автотранспортну накладну № Б/н від 03 листопада 2021 року; банківський платіжний документ №67 від 01 листопада 2021 року; рахунок за перевезення № 2/2021 від 02 листопада 2021 року; прайс-лист б/н від 09 квітня 2021 року; контракт ЗЕД №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; договір-замовлення на перевезення №38 від 01 листопада 2021 року; експортну декларацію MRN 21PL402010Е1695053 від 04 листопада 2021 року.
Додатково позивач надав довідкові ціни з Інтернет-джерел. 
Також позивач зазначив, що на підставі наданих (початково та додатково) документів, та у розумінні пункту 6 частини 2 статті 255 МК України, позивач просить припинити перебіг терміну, визначеного частиною 3 статті 53 МК України і прийняти рішення про здійснення подальшого митного оформлення товару за ціною угоди (підтвердити митну вартість) та зазначив, що більше від нього документи надаватись не будуть.
05 листопада 2021 року Львівська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700131/2, в графі 33 якого вказано: “Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар “Меблі металеві (столи, журнальні столики); меблі для сидіння, для столових та житлових кімнат; меблі, що використовуються в установах;” на умовах поставки FCA. PL Stalowa Wola. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (... namеd place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 МК України, згідно з заявленими умовами поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 “Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил і заповнення” для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, Інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 листопада 2021 року №2/2021 та договір про перевезення від 01 листопада 2021 року, Договір-замовлення №38 не містять відомостей про такі витрати, а саме: відомості про страхування та експедиційні витрати. Поданий до митного оформлення рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 листопада 2021 року №2/2021 містить інформацію лише про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України. У розділі даного документу “Вартість послуг” відсутня інформація (відстань, вага та ТСД), на підставі якої розподілені витрати на транспортування. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 МК України. У поданій до митного оформлення CMR від 03 листопада 2021 року №б/н відсутні відомості у графі 14, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V. До митного оформлення подано банківський платіжний документ від 01 листопада 2021 року №67, що містить посилання на фактуру-проформу від 28 жовтня 2021 року № FSEP-364/21/FEP/PS, яка до митного оформлення не подавалась. За умовами договору від 20 листопада 2020 року №UA/2020/1 визначено, що в ціну товару включають: вартість товару, упаковки і маркування. Розділом 5 даного контракту визначено, що вартість упаковки і тари входить у вартість товару. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару. Поданий до митного оформлення прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09 квітня 2021 року №б/н стосується цін товару на умовах поставки EXW, тому не може бути використаний для підтвердження митної вартості товару що оцінюється. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. Довідкові ціни з інтернет-джерел не надавались. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини 25 статті 58 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: за наявності - Інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру проформу, видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно зі статтею 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а  (стаття 59 МК України) та методу 26 (стаття 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2 ґ (стаття 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №2 - МД від 14 жовтня 2021 року № UA500020/2021/215980 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №4 - МД від 16 жовтня 2021 року №UA500150/2021/205398 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №5 - МД від 22 жовтня 2021 року № UA110020/2021/10718 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №6 - МД від 14 жовтня 2021 року №UA205140/2021/71816 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №7 МД від 11 жовтня 2021 року UA400040/2021/12614 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №11 - МД від 06 вересня 2021 року №UA100110/2021/717683 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг”.
Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформила Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209160/2021/000207. 
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 05 листопада 2021 року UA209000/2021/700131/2.
На виконання вимог Рішення про коригування позивач нову митну декларацію, якій присвоєно номер 209160/2021/013473. За вказаною митною декларацією позивач сплатив податків на суму 106503,63 грн.
Як наслідок різниця між сумою митних платежів, що повинен був сплатити при оподаткуванні товару та сплатив позивач, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, становить 8 082,96 грн.
Митний орган у рішенні про коригування митної вартості від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700131/2 зазначав вартість за одиницю товару:
під кодом 9403208000 CN (товар №2/1) 15,9598 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 3,89 доларам США), проте згідно аналітичних розрізів митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,02 USD.,  за вересень 2021 – 0,88 USD, за жовтень 2021 – 1,65 USD; 
під кодом 9403890000 CN (товар №4/1) 15,9598 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 3,89 доларів США), проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,27 USD.,  за вересень 2021 – 0,91 USD, за жовтень 2021 – 1,63 USD;
під кодом 9401400000 CN (товар №5/1) 15,9598 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 3,89 доларів США), проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 2,25 USD.,  за вересень 2021 – 2,24 USD, за жовтень 2021 – 2,23 USD;
під кодом 9403601000 CN (товар №6/1) 15,9598 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 3,89 доларів США), проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,42 USD.,  за вересень 2021 – 1,65 USD, за жовтень 2021 – 1,44 USD;
під кодом 9403601000 PL (товар №7/1) 19,1438 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 4,66 доларів США), проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,15 USD.,  за вересень 2021 – 0,90 USD, за жовтень 2021 – 1,06 USD; 
під кодом 9403309900 UA (товар №11/1) 15,9598 польських злотих (Станом на дату винесення оскаржуваного рішення за крос-курсом дорівнює 3,89 доларів США), проте згідно з аналітичними розрізами митної вартості (на сайті bi.customs.gov.ua, дані з якого побудовані на даних Держмитслужби) мінімальна митна вартість такого товару за серпень 2021 року становила 1,33 USD.,  за вересень 2021 – 1,26 USD, за жовтень 2021 – 1,23 USD.
У зв`язку з незгодою із прийнятими рішеннями про визначення митної вартості, усі перелічені митні декларації, що подавалися декларантом позивача після оскаржуваних рішень про коригування митної вартості були подані в порядку статті 55 Митного кодексу України. 
У подальшому, у 80-ти денний термін позивач подав на ім`я начальника Львівської  митниці заяви від 09 грудня 2021 року б/н, в яких задля прийняття рішення щодо повернення донарахованих коштів позивачем надав додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість по МД 209160/2021/013473, 209160/2021/012508, 209160/2021/013474:  фактуру-проформу від 28 жовтня 2021 року №FSEP-364/21/FEP/PS, що була виставлена згідно з контрактом №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; два листи від компанії HALMAR від 02 листопада 2021 року з перекладом; фактуру-проформу від 11 жовтня 2021 року №FSEP-336/21/FEP/PS, що була виставлена згідно з контрактом №UA/2020/1 від 20 листопада 2020 року; експортну декларацію №21PL402010E1566764 від 13 жовтня 2021 року; фактуру-проформу від 29 жовтня 2021 року №OF/1/21/100120, що була виставлена згідно з контрактом №МЕВ/2021/3 від 04 січня 2021 року; лист від компанії SIGNAL MEBLE від 20 жовтня 2021 року з перекладом.
У відповідь на ці заяви Львівська митниця зазначила, що під час розгляду наданих до митного оформлення документів виявлено розбіжності, які викладені у гр.33 Рішення про коригування митної вартості від 05 листопада 2021 року №209000/2021/700132/2, від 05 листопада 2021 року №209000/2021/700131/2, від 20 жовтня 2021 року №209000/2021/700080/2. Вказані розбіжності, на думку митного органу, позивач не усунув.
З огляду на викладене та відповідно до статті 55 МК України Львівська митниця відмовила у скасуванні та залишила без змін рішення про коригування митної вартості №209000/2021/700132/2 від 05 листопада 2021 року, №209000/2021/700131/2 від 05 листопада 2021 року, №209000/2021/700080/2 від 20 жовтня 2021 року.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями про коригування митної вартості позивач звернувся з цим позовом у суд.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено: які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Разом з тим, позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, при цьому відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, а тому оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700131/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.
Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою    статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою    статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
Згідно з положеннями статтей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.
З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Як правильно зазначено  судом першої інстанції, зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості не  вбачається, що у таких зазначено, зокрема, які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Однією з підстав прийняття вказаних рішень було те, що поданий до митного оформлення рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг містить інформацію про загальну суму транспортування, без розподілу на витрати до та після ввезення вантажу на митну територію України.
При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що чинним законодавством не передбачено розподіл таких витрат до кордону та після. При обґрунтуванні вказаного порушення відповідач в оскаржених рішеннях не покликається на жоден нормативно-правовий акт. Крім того, рахунки про надання транспортно-експедиційних послуг містять всю необхідну інформацію, включаючи пункти відправлення та призначення (маршрут), інформацію про вартість послуг та інші необхідні реквізити.
Митним органом також зазначено, що договір на перевезення не містить всіх відомостей про такі витрати, а саме: відомості про страхування. У розділі цього документу “Маршрут” вказано лише місце відправлення та призначення, без зазначення конкретного маршруту (ваги та ТСД), на підставі якого розподілені витрати на транспортування.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно з договорами перевезення страхування не здійснювалось, тому такі відомості зазначатись не могли. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, щодо самого маршруту достатньою є вказівка на початкову та кінцеву точку, що і становить саме поняття маршруту. 
Колегія суддів не вбачає підстав, щоб не погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що дороги, по яких повинні курсувати транспортні засоби не обов`язково повинні вноситися у договір на перевезення, та вибираються перевізником в залежності від якості доріг, їх завантаженості тощо.
Щодо твердження митного органу про те, що у поданій до митного оформлення CMR від 13 жовтня 2021року №б/н відсутні відомості у графі 14, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та Закону України “Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з аналізу поданих до митного контролю CMR (міжнародних товарно-транспортних накладних) вбачається наявність необхідних штампів, при цьому, обов`язкове проставлення печаток та підписів Конвенція КДПВ не передбачає. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, твердження відповідача про порушення заповнення CMR не свідчать про наявність у поданих до митного контролю документах розбіжностей, оскільки розбіжність повинна бути між декількома документами, чи про наявність у цих документах ознак підробки має бути рішення відповідного органу, що свідчило б про підробку документів. Також не вказано, яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що подані фактури-проформи є попередніми рахунками, виставленими продавцем на оплату товару. Сума в них узгоджена продавцем та покупцем, а тому згодом були видані рахунки-фактури, які і подавались первинно до митного оформлення. Ці фактури-проформи подавались декларантом після прийняття оскаржуваних рішень з заявами відповідно до статті 55 МК України. Вказане спростовує доводи митного органу про те, що до митного оформлення позивач подав банківські платіжні документи, що містять посилання на фактури-проформи, які до митного оформлення не подавалась. 
Також зазначення відповідачем у оскаржуваних рішеннях про те, що документи подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числове значення вартості упаковки і тари товару, спростовуються інформацією, яка міститься у зовнішньо- економічному контракті від 04 січня 2021 року №MEB/2021/3, за змістом п.5.1 якого вартість упаковки і тари входить у вартість товару, тобто продавець у вартість товарів (меблів) вже включив вартість упакування, а тому суд першої інстанції правильно зазначив про те, що числові значення ціни упаковки і тари не могли бути відображені окремо.
Щодо покликань відповідача на те, що поданий до митного оформлення прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09 квітня 2021 року №б/н стосується цін товару на умовах поставки EXW, тому не може бути використаний для підтвердження митної вартості товару, що оцінюється, то колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вказане твердження спростовується інвойсами і поданими до митного оформлення прайс-листами з ідентичними умовами поставки – FCA, які підтверджують вартість придбаного товару.
При цьому, в оскаржуваних рішеннях відповідач зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 26 (стаття 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2 ґ (стаття 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №2 - МД від 14 жовтня 2021 року №UA500020/2021/215980 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №4 - МД від 16 жовтня 2021 року №UA500150/2021/205398 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №5 - МД від 22 жовтня 2021 року №UA110020/2021/10718 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №6 - МД від 14 жовтня 2021 року №UA205140/2021/71816 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №7 МД від 11 жовтня 2021 року  UA400040/2021/12614 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №11 - МД від 06 вересня 2021 року №UA100110/2021/717683 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг.
Так, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №2 - МД від 14 жовтня 2021 року №UA500020/2021/215980 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №5 - МД від 18 жовтня 2021 року № UA205140/2021/72808 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №6 - МД від 16 жовтня 2021 року №UA500150/2021/205398 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №7 - МД від 04 жовтня 2021 року UA500110/2021/208388 митна вартість становить 4,02 дол. США за кг; товар №8 - МД від 01 жовтня 2021 року № UA209140/2021/101351 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №9 - МД від 09 жовтня 2021 року №UA500110/2021/208871 митна вартість становить 4,02 дол. США за кг; товар №11 - МД від 11 жовтня 2021 року № UA400040/2021/12614 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №12 - МД від 01 жовтня 2021 року №UA100110/2021/719032 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг. 
За змістом п.2 ч.3 ст.64 МК України митна вартість імпортних товарів визначається на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей нижчої з двох альтернативних вартостей. 
Однак матеріалами справи підтверджується, що митницею при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, що зазначена на сайті Держмитслужби в аналітичних розрізах митної вартості, при цьому, що в базах даних митниці існували відомості про оформлення такого ж товару за нижчою вартістю.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митний орган протиправно здійснив коригування, безпідставно та вибірково, обираючи вартість за одиницю товару значно вищу, ніж зазначених в базах даних митниці. 
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості. Львівською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митних деклараціях, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.
При цьому, матеріалами справи стверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, разом з тим, Львівською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митних  деклараціях, як і не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.
Колегія суддів зазначає, шо інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання. Крім того, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що зазначена процедура взагалі проводилась та, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.  
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено: які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Разом з тим, позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, при цьому, відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, а тому оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості від 20 жовтня 2021 року №UA209000/2021/700080/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700131/2; від 05 листопада 2021 року №UA209000/2021/700132/2 є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №380/26126/21 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 27 березня 2023 року.