Номер провадження: 22-ц/813/3133/23 
Справа № 522/15014/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, про визнання батьківства, виключення відомостей з актового запису про народження та внесення до нього змін,       
                                В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року  ОСОБА_2 в інтересах на той час малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, про визнання ОСОБА_4 , народженого в м.Одесі ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_1 народженого в м.Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключення відомостей про батька з актового запису про народження, а саме що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , вказавши його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести змінити до прізвища та по-батькові ОСОБА_1 , а саме прізвище « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », по-батькові « ОСОБА_8 » змінити на « ОСОБА_9 ». 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досяг повноліття.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без розгляду через повторну неявку позивачів до судового засідання та відсутністю клопотань про розгляд справи за їх відсутності.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , з метою комунікації, просив суд надсилати йому та його матері ОСОБА_2 , яка є співпозивачем по справі, судові документи на їх електронну пошту, вказавши свою електронну адресу за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_2 за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_5   (а.с.131, 165 том 3).
Ухвалами Одеського апеляційного суду від 26.09.2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.01.2023 року на 15:30 годину.
05.10.2022 року ОСОБА_1 на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 Одеський апеляційний суд надіслав ухвалу Одеського апеляційного суду від 26.09.2022 року про поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року (а.с.204, том 3).
Відповідно звіту з Автоматизованої системи документообігу суду ухвала доставлена ОСОБА_1 на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6 о 19:34:45 годині (а.с.204, том 3).
05.10.2022 року ОСОБА_1 на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано і судову повістку з викликом до Одеського апеляційного суду на 17.01.2023 року на 15:30 годину, яка згідно звіту з Автоматизованої системи документообігу суду, була доставлена йому - 05.10.2022 року о 19:51:33 годині (а.с.222, том 3). 
Крім того, 05.10.2022 року апеляційним судом на електронну адресу ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 було надіслано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка, згідно звіту з Автоматизованої системи документообігу суду, була доставлена останній 05.10.2022 року о 19:51:06 годині (а.с.207, том 3).
05.10.2022 року ОСОБА_2 на її електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_5 було надіслано ухвалу Одеського апеляційного суду від 26.09.2022 року про поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року, яка доставлена ОСОБА_2 на її електронну скриньку 05.10.2022 року о 19:34:49 годині (а.с.205, том 3).
05.10.2022 року ОСОБА_2 на її електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_5 було надіслано і судову повістку з викликом до Одеського апеляційного суду на 17.01.2023 року на 15:30 годину, яка згідно звіту з Автоматизованої системи документообігу суду, була доставлена останній - 05.10.2022 року о 19:51:32 годині (а.с.225, том 3). 
Крім того, про відкриття Одеським апеляційним судом апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року було повідомлено і представника ОСОБА_3 адвоката Лебедіна Ю.І., шляхом направлення апеляційної скарги, ухвали про відкриття апеляційного провадження та судової повістки з викликом до Одеського апеляційного суду на 17.01.2023 року на 15:30 годину на електронну адресу адвоката Лебедіна Ю.І. - ІНФОРМАЦІЯ_7 , які доставлені останньому 05.10.2022 року о 19:51 годині, що підтверджується звітом з Автоматизованої системи документообігу суду (а.с.217, 219, 229).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України був також повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, шляхом направлення 05.10.2022 року на його електронну адресу - info@kv.minjust.gov.ua; ІНФОРМАЦІЯ_8 ухвали про відкриття апеляційного провадження, апеляційної скарги та судової повістки з викликом до суду на 17.01.2023 року на 15.30 годину, які доставлені йому того ж дня - 05.10.2022 року, що підтверджується звітом з Автоматизованої системи документообігу суду (а.с.212-216, 227-228).
Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 17.01.2023 року на 15.30 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про проведення судового засідання в режимі відео конференції не клопотали, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги на процесуальну ухвалу, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Залишаючи позов  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, про визнання батьківства без розгляду, суд виходив з того, що належним чином повідомлені позивачі повторно до суду не з`явились та не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Так, суд, після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, неодноразово, за клопотаннями позивачів відкладав судовий розгляд з 17.11.2021 року на 08.12.2021 року; з 08.12.2021 року на 28.01.2022 року; з 28.01.2022 року на 25.02.2022 року; з 25.02.2022 року на 04.05.2022 року. Вказане свідчить про зловживання позивачами своїми процесуальними правами. Оскільки процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки належно сповіщених позивачів до суду, суд, з урахуванням відсутності від позивачів заяв про розгляд справи за їх відсутності, залишає на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України позов без розгляду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Матеріалами справи встановлено, що у серпні 2018 року  ОСОБА_2 в інтересах на той час малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, про визнання батьківства, виключення відомостей з актового запису про народження та внесення до нього змін.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24.09.2018 відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 та призначено підготовче судове засідання (а.с. 72-73, том 1), яке неодноразово відкладалося.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досяг повноліття.
На стадії підготовчого провадження, за клопотанням позивачки, було проведено три судові молекулярно-генетичні експертизи (дві з яких повторні), та відповідно до висновків кожної з трьох експертиз - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.07-12 том 2; а.с.194-196 том 2; а.с.32-34 том 3). 
В судовому засіданні 19.10.2021 року протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 17.11.2021 року на 11 годину 45 хвилин (а.с.45-46, том 3).
16.11.2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з 17.11.2021 року на іншу дату, посилаючись на перебування її на лікарняному з 15.11.2021 року по 19.11.2021 року (а.с.51-55, том 3). 
Судове засідання з 17.11.2021 року відкладено на 08.12.2021 року на 15 годину 30 хвилин (а.с.56, том 3).
08.12.2021 року від ОСОБА_2 надійшло аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи з 08.12.2021 року на іншу дату, посилаючись на перебування її на лікарняному у період з 07.12.2021 року по 10.12.2021 року (а.с.60-62, том 3).
Судове засідання з 08.12.2021 року відкладено на 28.01.2022 року на 15:00 годину (а.с.63, том 3).
28.01.2022 року від ОСОБА_2 знову надійшло клопотання про відкладеня розгляду справи з 28.01.2022 року на іншу дату, посилаючись на перебування її на лікарняному у період з 27.01.2022 року по 01.02.2022 року (а.с.65-70, том 3).
Судове засідання з 28.01.2022 року відкладено на 25.02.2022 року на 15:00 годину (а.с.71, том 3).
28.01.2022 року секретарем судового засідання повідомлено ОСОБА_2 за її номером телефону НОМЕР_1 про відкладення розгляду справи на 25.02.2022 року на 15:00 годину, про що складена відповідна телефонограма (а.с.73, том 3).
24.02.2022 року від  ОСОБА_2 надійшла знову заява про відкладення розгляду справи з 25.02.2022 року на іншу дату, посилаючись на ті ж самі обставини - перебування її на лікарняному у період з 23.02.2022 року по 25.02.2022 року (а.с. 74-81, том 3).
Також до свого електронного клопотання ОСОБА_2 долучила клопотання ОСОБА_1 від 21.02.2022 року, яке вподальшому надійшло від нього і в паперовому вигляді поштою (зареєстроване 01.03.2022 року), про відкладення розгляду справи з 25.02.2022 року на іншу дату, посилаючись на його перебування на навчанні в Академії Фінансів та Бізнесу Вістула (місто Варшава, країна Польша) з 19.02.2022 року по 30.09.2022 року (а.с.84, 86-100, том 3).
Тобто, станом на 21.02.2022 року ОСОБА_1 знав, що 25.02.2022 року о 15:00 годині має відбутися розгляд справи.
Судове засідання з 25.02.2022 року було відкладено на 04 травня 2022 року на 14:00 годину (а.с.85, том 3).
Відповідно рекомендованих повідомлень, судові повістки з викликом до суду на 04 травня 2022 року на 14:00 годину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали - 23.03.2022 року (а.с.103-104, том 3).
Оскільки належним чином повідомлені позивачі до суду не з`явились та із заявами про розгляд справи за їх відсутності не звертались, суд на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України залишив позов без розгляду (а.с.107-109, том 3).
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик . Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки . Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня
2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції вірно виходив з того, що положення цивільного процесуального законодавства не вказують на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності, однак такої заяви від сторони позивача не надходило. 
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Встановивши, що позивачам було відомо про останніх два судові засідання 25.02.2022 року та 04.05.2022 року, однак до суду вони не з`явилися та заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, суд першої інстанції зробив правильний висновок про залишення позову без розгляду.
Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.
Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня
2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня
2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).
Водночас, матеріалами справи встановлено, що вказана справа знаходилась в провадженні судді з серпня 2018 року по 04 травня 2022 року. Суд робив все необхідне для з`ясування обставин, які підлягали встановленню, зокрема судом за клопотанням позивача, було призначено аж три судові молекулярно-генетичні експертизи, дві з яких повторні. Однак, після завершення судом підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті, позивачі почали зловживати своїми процесуальними правами, затягуючи розгляд справи, шляхом систематичної подачі клопотань про відкладення розгляду справи. Встановивши, що позивачі не зацікавлені в реальному розгляді справи, повторно до суду не з`являються, і клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подають, суд залишив позов без розгляду.
Доводи апеляційної скарги, що позивачі після введення воєнного стану в Україні не були обізнаними про судові засідання є безпідставними, оскільки із заяви ОСОБА_1 , підписаної ним 21.02.2022 року про відкладення розгляду справи з 25.02.2022 року на іншу дату у зв`язку з перебуванням його з 19.02.2022 року по 30.09.2022 року на навчанні в країні Польша вбачається, що останній знав про судове засідання, яке повинно було відбутись 25.02.2022 року ще за 5 днів до судового розгляду (а.с.86, том 3). ОСОБА_2 також була обізнана про судове засідання, призначене на 25.02.2022 року на 15:00 годину шляхом повідомлення її на мобільний номер НОМЕР_1 телефонограмою 28.01.2022 року, яку вона прийняла (а.с.73, том 3). Крім того, обізнаність ОСОБА_2 про судове засідання, призначене на 25.02.2022 року на 15:00 годину свідчить і її заява про відкладення розгляду справи з 25.02.2022 року на іншу дату, посилаючись на перебування її з 23.02.2022 року по 25.02.2022 року на лікарняному (а.с.74-75, том 3). Врахувавши заяви позивачів про відкладення розгляду справи, суд відклав судове засідання на 04.05.2022 року на 14:00 годину. Про судове засідання, призначене на 04.05.2022 року на 14:00 годину позивачі були сповіщеними 23.03.2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями (а.с.103, том 3). Таким чином, доводи апелянта про необізнаність позивачів про розгляд справи після введення воєнного стану в Україні є голослівними.
Доводи апеляційної скарги, що позивачі не могли брати участь у судових засіданнях, посилаючись на воєнний стан в Україні є також неспроможніми, оскільки в м.Одесі не ведуться активні бойові дії, а суди, які розташовані в цьомі місті працюють в режимі воєнного стану. Крім того, позивачі не були позбавленими взяти участь у судовому засіданні через представника або в режимі відеоконференції, або, з урахуванням того, що судом закінчено підготовче провадження та з`ясовано обставини, які підлягали встановленню, шляхом проведення за клопотанням позивачки трьох експертиз і призначення справи до судового розгляду - написати заяву про розгляд справи за їх відсутності, надавши додаткові докази, якщо такі були. Однак, таким правом позивачі не скористалися, а суд, не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Встановивши, що належним чином повідомлені 23.03.2022 року (а.с.103-104) позивачі повторно на судове засідання, призначене на 04.05.2022 року на 14:00 годину не з`явилися та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.
Крім того, неявка позивачів в судове засідання, призначене на 25.02.2022 року на 15:00 годину, виходячи з підстав, якими позивачі обґрунтовували неможливість прийняти участь у судовому засіданні в цей день, не була пов`язана з воєнними діями на території Україні, а була пов`язана з іншими підставами - навчанням у цей період ОСОБА_1 та перебування ОСОБА_2 на лікарняному.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що перебування ОСОБА_1 на навчанні у період з 19.02.2022 року по 30.09.2022 року не є підставою для відкладення розгляду справи на цей строк, оскільки законом встановлено розумний строк для розгляду справи по суті. 
Так, відповідно до ст..210 ЦПК України  суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.
Оскільки неможливість взяття участі ОСОБА_1 у судовому засіданні не пов`язана з наведеними у цій статті обставинами, суд не мав обов`язку для відкладення розгляду справи на період його навчання.
Окремо, колегія суддів звертає увагу на систематичну подачу ОСОБА_2 клопотань (від 16.11.2021 року, від 08.12.2021 року, від 28.01.2022 року, від 24.02.2022 року) про відкладення розгляду справи з одних й тих самих підстав - перебування її на лікарняному, через симптоми, які вона пов`язує з вакцинацією її від коронавірусу - головна біль, слабкість, підвищення температури, що має ознаки зловживання процесуальними правами.
За таких обставин, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду про залишення позову без розгляду.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.
Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня
2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала першої інстанції без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 24.01.2023 року. 

               Головуючий                О.М. Таварткіладзе

               Судді:                А.П. Заїкін

                                                               С.О. Погорєлова