ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19491/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 березня 2023 року                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа - Департамент когтролю Харківської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Рух справи. 
12.07.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ОТК "ЄВРОПЛЮС" (надалі - ТОВ ОТК "ЄВРОПЛЮС") до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 22 червня 2021 року №№ 122, 123, 124, 125, 126, 127 про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу та приписи від 22 червня 2021 року №№ 93, 94, 95 про усунення порушень.     
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення підлягають скасуванню через те, що висновки відповідача про порушення позивачем положень Закону України «Про рекламу» спростовуються наданими документами, зокрем договором суборенди, свідоцтвом на знаки для товарів і послуг та ліцензійним договором, тощо, та інформація, яка була розмішена на зовнішній поверхні будинку, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2022 р. (постановлено у спрощеному провадженні) позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 22 червня 2021 року №№ 122, 123, 124, 125, 126, 127 про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу та приписи від 22 червня 2021 року №№ 93, 94, 95 про усунення порушень; стягнуто на користь ТОВ ОТК "ЄВРОПЛЮС" судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем відповідними доказами доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем правомірність спірних рішень не підтверджена належними доказами. 
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спірні рішення є правомірними, оскільки зображення на вивісці чи табличці знаків для товарів і послуг підприємства є рекламою, а отже позивачем було порушень положення Закону України ««Про рекламу».
Позивачем  подано відзив на апеляційну скаргу, в якій вказано про правильність висновків суду першої інстанції та про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
Третя особам,       Департамент контролю Харківської міської ради, який був залучений до участі у справі за клопотанням представника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області письмових пояснень з приводу апеляційної скарги не подавав. 
Справу розглянуто у порядку письмового провадження в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
19.05.2021 та 21.05.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», було складено на адресу ТОВ ОТК  «ЄВРОПЛЮС»  листи - Вимоги від 29.04.2021, від 21.05.2021 про надання останнім, у триденний строк з дня отримання цієї вимоги, документів щодо розміщення зовнішньої реклами 2 щити на фасаді з інформаційним полем «ROZETKA» та щит на фасаді з інформаційним полем «зображення» за адресою місто Харків, вулиця Ярослава Мудруго, 30/32 через те, що вважав, що вказане має ознаки порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами (а.с. 44, 26).
Крім того, відповідач листом від 21.05.2021 повідомив позивача про те, що 22.06.2021 о 10.00 та 12.00 відбудеться розгляд справи про порушення цим підприємством законодавства про рекламу.
Вказані листи позивач отримав 12.05.2021 та 27.05.2021, що підтверджено відмітками на поштивих конвертах (а.с.48, 29).
Позивач на вимоги відповідача надав наступні документи: письмові пояснення листами від 19.05.2021 за вих. № 19/05/21-52 «На Вимогу за вих. № 5.2-057/2/6718-21 від 29.04.2021» та від 04.06.2021 за вих. № 04/06/21-60 «На Вимогу за № 5.2-83НС-21 від 21.05.2021», договір суборенди нерухомого майна від 12.10.2020 № 12/10/20-2 з додатками, свідоцтво України на знаки для товарів і послуг від 10.04.2019 за № 257121 та ліцензійний договір від 01.07.2015 (щодо права користуватися знакам (знаками) «РОЗЕТКА» для товарів і послуг, у тому числі у вигляді вивіски магазину) (а.с.30, 33, 36-43, 9, ). 
22.06.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було складено протоколи від 22.06.2021 № 129, № 130, № 131 (а.с.66, 69, 72), в яких зафіксовано, що 19.05.2021 та 21.05.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області на адерсу ТОВ ОТК  «ЄВРОПЛЮС»  були надіслані листи - Вимоги від 29.04.2021, від 21.05.2021, що листом від 21.05.2021 ТОВ ОТК  «ЄВРОПЛЮС»  надіслав на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області  документи, пояснення щодо розміщення зовнішньої реклами та свідоцтва про знак для товарів і послуг (як то вимагалось), і те, що надані документи свідчать про порушення позивачем законодавства про рекламу).
           22.06.2021 рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 122, № 123, № 124 (а.с.51, 53, 55) на підставі вищевказаних протоколів засідань від 22.06.2021 № 129, № 130, № 131 (а.с.66, 69, 72), ТОВ ОТК  «ЄВРОПЛЮС» було притягнуто до відповідальності за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами у відповідності до частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» та накладено стягнення у вигляді штрафу у загальному розмірі 5 100,00 грн. 
Також, 22.06.2021 рішеннями відповідача № 125, № 126, № 127 (а.с. 57, 59, 61) на підставі протоколів засідань від 22.06.2021 № 132, № 133, № 134 (а.с.75, 78, 81) за недотримання вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», а саме за розміщення реклами без наявності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами у відповідності до частини 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» Головним управлінням було вирішено накласти на позивача стягнення у вигляді штрафу на суму у загальному розмірі 15 249,00 грн.
Також, 22.06.2021 відповідач приписом № 93 (а.с. 63) про усунення порушень у відповідності до частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» зобов`язав позивача усунути порушення: розміщеної зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем: «РОЗЕТКА» за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32, а саме: привести у відповідність до вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу»; приписом № 94 (а.с.64) про усунення порушень у відповідності до частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» відповідач зобов`язав позивача усунути порушення: розміщеної зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем: «РОЗЕТКА» за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32, а саме: привести у відповідність до вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» та приписом № 95 (а.с.65) про усунення порушень у відповідності до частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» відповідач зобов`язав позивача усунути порушення: розміщеної зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем: «зображення» за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32, а саме: привести у відповідність до вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу».
24.06.2021 відповідач надіслав на адресу позивача спірні рішення (а.с.49).  
21.07.2021 позивач звернувся до суду з цим позовом про оскарження рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 22 червня 2021 року №№ 122, 123, 124, 125, 126, 127 про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу та приписів від 22 червня 2021 року №№ 93, 94, 95. 
          Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними. 

Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України «Про рекламу» № 270/96-ВР від 03.07.1996.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу" - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Положеннями частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.
Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (далі - Правила № 2067).
Ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (пункт 1 Правил № 2067).
Відповідно до абзацу 7 пункту 2 Правил 267 спеціальні конструкції - це тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.
Пунктом 2 Правил №2067 визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.
За приписами частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України "Про рекламу" не вважається рекламою:
- розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці;
- вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення.
Таким чином, інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України "Про рекламу", оскільки підпадає під визначення "вивіска" чи "табличка".
Інформація може бути визнана рекламою тоді, коли вона вказує на конкретну, індивідуально визначену особу, або на конкретний, індивідуально визначений товар, із зазначенням найменування, якісні показники, країну походження, виробника тощо.

Висновки суду.
          Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції послався на положення частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, та врахував правову позицію Верховного Суду викладену в постановах від 11.08.2021 у справі №323/809/17 та від 29.10.2021 у справі №280/1330/19.
Спірним у цій справі є правомірність спірних рішень з огляду на наявні у позивача документи, які відповідач отримав до прийняття спірних рішень, проте дійшов висновку про порушення позивачем законодавства про рекламу, а саме: неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами у відповідності до частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» та за розміщення реклами без наявності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами у відповідності до частини 7 статті 27 Закону України «Про рекламу».
Матеріалами справи підтверджено, що позивач на вимоги відповідача надав документи, які вимагав відповідач листами - Вимогами від 29.04.2021 та від 21.05.2021: письмові пояснення листами від 19.05.2021 за вих. № 19/05/21-52 «На Вимогу за вих. № 5.2-057/2/6718-21 від 29.04.2021» та від 04.06.2021 за вих. № 04/06/21-60 «На Вимогу за № 5.2-83НС-21 від 21.05.2021», договір суборенди нерухомого майна від 12.10.2020 № 12/10/20-2 з додатками, свідоцтво України на знаки для товарів і послуг від 10.04.2019 за № 257121 та ліцензійний договір від 01.07.2015 (щодо права користуватися знакам (знаками) «РОЗЕТКА» для товарів і послуг, у тому числі у вигляді вивіски магазину) (а.с.30, 33, 36-43, 9).
Вказані документи відповідач досліджував і аналізував під час складення протоколів, які у подальшому стали підставою для прийняття спірних рішень. 
Зазначене підтверджено змістом протоколів від 22.06.2021 та не спростовано апелянтом.
Крім того, матеріалами справи підтвержено, що на фасаді будівлі за адресою: м.  Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32, наявний щит із зображенням та написом «ROZETKA» і таке позначення є знаком для товарів та послуг, яке належить ROZETKA LIMITED, який зареєстрований відповідно до норм чинного законодавства у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів та послуг № 257121 від 10.04.2019, копія якого міститься у матеріалах справи та фото (а.с.47).
Таким чином, враховуючи надані сторонами документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що  щит на фасаді будівлі за адресою: м. м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 30/32,  не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами, оскільки на зазначеному щиті (фото) розташована інформація, яка не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг позивача (напис ROZETKA та зображення різноманітних побутових товарів), і такий щит не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством. 
Судом першої інстанції правильно наголошено, що певна інформація на цьому б щиті могла бути визнана рекламою лише тоді, коли б вона вказала би на конкретну, індивідуально визначену особу або на конкретний, індивідуально визначений товар, із зазначенням найменування, якісні показники, країну походження, виробника тощо.
Апелянтом наведене не спростовано.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено належними та допустимими доказами протиправність спірних рішень.
Щодо решти доводів апелянта судова колегія зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі  ст. 6 КАС України  та  ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України  залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 316, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
                                             
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2022 р.  - залишити без задоволення.
Рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа - Департамент когтролю Харківської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови -   залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

            Колегія суддів:                                                                                   О.В. Карпушова

                                                                                                    Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель