Ухвала
 
24 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 461/11349/15-ц
провадження № 61-1989ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Інтеграл Інвестиції», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вермонт Лайн» в особі правонаступника «Монако ЛТД», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), за участю третіх осіб: Львівської міської ради, Львівської місцевої прокуратури № 1, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Тертичної Елеонори Віталіївни, про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсними протоколів, скасування державних реєстрацій, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання поновити реєстрацію права власності,
ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.
ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримано скаржником вперше 11 січня 2023 року. 
Львівським апеляційним судом прийнято постанову 27 жовтня 2022 року, повний текст виготовлено 07 листопада 2022 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження є 07 грудня 2022 року.
Вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки до касаційної скарги не додано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 копії постанови Львівського апеляційного суду від 
27 жовтня 2022 року вперше 11 січня 2023 року.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, скаржнику необхідно надати докази на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу до 07 грудня 2022 року (конверти, в якому надсилалася скаржнику та/або його представнику копія постанови апеляційного суду із ідентифікатором міжнародного поштового відправлення АТ «Укрпошта», довідка суду, у якій зазначено інформацію щодо отримання чи не отримання копії повного тексту оскарженої постанови скаржником та його представником тощо).
Крім того, подана касаційна скарга не у повній мірі відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, а саме у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано всі копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначене підтверджується актом № 168, який складено відповідними працівниками Верховного Суду.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, скаржнику необхідно подати до Верховного Суду копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
ОСОБА_1 додала до касаційної скарги копію посвідчення учасника бойових дій та вказала що звільнена від сплати судового збору згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».
Позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій. Тому ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до підпункту 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2015 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Таким чином, за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог розмір судового збору становить 2 923,20 грн ((243,60 грн * 6) *  200 %).
Розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив 1 % ціни позову, але не менше 243,60 грн та не більше 3 654 грн, а за подання касаційної скарги розмір судового збору становить 200 % ціни позову.
Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимоги майнового характеру (витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 , яка станом на момент подання заяви є приміщенням площею 129,7 м. кв. на 
АДРЕСА_2 ), а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.
Отже заявникові слід самостійно визначити розмір судового збору скарги (підтвердивши його розмір належними доказами) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
На підтвердження сплати судового збору скаржнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 185, 260, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтями 393, 394 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                       Є. В. Краснощоков