Номер провадження: 22-ц/813/3926/23 
Справа № 509/274/22
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Кутурланова О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16.01.2023 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Орловської Н.В., 
Чорної Т.Г.
секретар судового засідання Виходець А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області у складі судді Козирського Є.С. від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб та скасування розшуку майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб та скасування розшуку майна.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 02.07.2021 року між нею та ФОП ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який вона спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_4 придбала за 38000 грн. у ТОВ «ІНТО-АВТО СЕРВІС» в особі директора Урсана С.Р. на підставі договору комісії, укладеного власником т/з із суб`єктом господарювання, який є комісіонером.
Після отримання завдатку за спірне авто ОСОБА_2 видав генеральну довіреність від 11.05.2021 року на її чоловіка ОСОБА_4 , однак перереєстрація транспортного засобу не відбулася, оскільки сервісний центр ДАІ м. Одеси виявив технічну помилку в технічному паспорті придбаного авто щодо маси авто, категорії та об`єму двигуна, у зв`язку із чим її чоловік на підставі виданої генеральної довіреності вчиняв дії по внесенню змін до технічної документації на вищевказане авто з метою здійснення його подальшої перереєстрації.
Після внесення відповідних змін до технічної документації на транспортний засіб вона мала намір перереєструвати спірне авто на себе, однак через велику завантаженість та пропускну спроможність, встановлену відповідно карантинних обмежень, змушена була тривалий час перебувати в електронній черзі в сервісному центрі ДАІ м. Вінниці.
В листопаді 2021 року їй стало відомо, що на підстави постанови про розшук майна боржника (попереднього власника авто) від 23.10.2021 року за №18120979761 в порядку виконавчого провадження ВП№67183469 від 19.10.2021 року, винесену державним виконавцем Гайдученко В.О., спірний автомобіль оголошено в розшук. 
Посилаючись на те, що постановою державного виконавця порушуються її права, як власника автомобіля, просила суд визнати за нею право власності на спірний автомобіль та скасувати постанову про розшук майна в частині т/з «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 та зняти з нього арешт.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у простій письмовій формі без виконання визначених чинним законодавством обов`язкових дій по зняттю з реєстрації транспортного засобу попереднім власником і його перереєстрацію на нового власника не породжує правових наслідків переходу права власності від продавця до покупця і не свідчить про укладення правочину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно розписки ОСОБА_5 від 02.05.2021 року він прийняв від чоловіка позивачки ОСОБА_4 200 доларів США авансу в рахунок продажу автомобіля «Volkswagen Transporter», днз НОМЕР_1 . При цьому у розписці зазначено, що доплата та повний розрахунок за договором купівлі-продажу в сумі 2500 доларів США буде здійснена в день перереєстрації транспортного засобу в МРЕО м.Одеси 11.05.2021 року (а.с.21).
11.05.2021 року ТОВ «ІНТО-АВТО СЕРВІС» в особі директора Урсана С.Р. видало нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважило чоловіка позивачки ОСОБА_4 на вчинення всіх дій, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 строком на два місяці, тобто до 11.07.2021 року (а.с.14).
02 липня 2021 року у простій письмовій формі складено договір купівлі-продажу, з якого вбачається, що сторони домовилися про придбання позивачкою у комісіонера - ТОВ «ІНТО-АВТО СЕРВІС» в особі директора Урсана С.Р., діючого на підставі договору комісії від 01.07.2021 року, укладеного з власником т/з ФОП ОСОБА_3 , за 38000 грн. автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15-16).
Постановою державного виконавця Овідіопольського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУЮ (м.Одеса) Гайдученко В.О. від 23.10.2021 року в порядку виконавчого провадження ВП№67183469 від 19.10.2021 року при примусовому виконанні наказу № 916/3104/20, виданого 02.02.2021 року Господарським судом Одеської області про стягнення 121919,57 грн. боргу з боржника ТОВ «ІНТО-АВТО СЕРВІС» на користь ТОВ «ВІДІ ПАЛЬМІРА», накладено арешт на майно боржника, в тому числі на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (а.с.76-78).
Постановою державного виконавця Овідіопольського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУЮ (м. Одеса) Гайдученко В.О. від 23.10.2021 року по даному виконавчому провадженні спірний автомобіль оголошено в розшук (а.с.79).

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»  особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, оскільки вважає, що набула право власності на транспортний засіб, на який було накладено арешт.
За правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається  іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
З огляду на те, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.
У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок № 1388).
Пунктом 8 Порядку №1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
У вказаному порядку також визначені документи, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оформлені в установленому порядку.
Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження (крім транспортних засобів, які перейшли у власність спадкоємця на підставі свідоцтва про право на спадщину), передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається.
Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Згідно із пунктом 12 Порядку №1388 здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200), оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України).
Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку № 1200).
Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Встановивши, що спірний автомобіль не було знято з обліку в уповноваженому органі МВС України та у подальшому не зареєстровано за ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль та скасування постанови державного виконавця про його розшук, оскільки продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 17 жовтня 2019 року у справі №380/11122/16 (провадження №61-30234св18), від 17 квітня 2019 року у справі №761/18330/15-ц (провадження №61-18861св18), від 28 листопада 2018 року у справі №662/397/17 (провадження №61-24913св18), від 26 вересня 2018 року у справі №757/488/16-ц (провадження №61-23233св18), від 20 червня 2018 року у справі №682/2009/16-ц (провадження №61-19946св18).
Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для зняття з нього арешту.
Сам по собі договір купівлі-продажу від 12 липня 2012 року, вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. 
За наведених обставин є безпідставними доводи апеляційної скарги в тій частині, що право власності за договором купівлі-продажу автомобіля виникло у позивача з моменту передачі автомобіля за договором.
Встановивши фактичні обставини, суд першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами та ухвалив рішення, що відповідає вимогам законодавства. Тому доводи апеляційної скарги щодо порушенням судом норм матеріального права є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .
Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 23.01.2023 року

Головуючий    О.В. Кутурланова 

Судді: Н.В. Орловська 

Т.Г. Чорна