КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/24627/22
провадження № 33/824/1448/2023 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 березня  2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва  від 08 грудня 2022 року в складі судді Макаренко І. О., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва  від 08 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
03.02.2023  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови   Шевченківського районного суду м. Києва  від 08 грудня 2022 року. 
Клопотання про поновлення строку  на  апеляційне  оскарження  обґрунтоване  тим, що  01.12.2022 ним  було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Данильченко К. М., яка приймала участь у розгляді справи та в передбачений ст. 294 КУпАП строк подала апеляційну скаргу. Вказана  апеляційна  скарга  була  повернута адвокату, оскільки  були відсутні   підтвердження  повноваження  адвоката на  її подання.  Зазначив, що   в судовому  засіданні  08 грудня  2022  року   суду першої інстанції був наданий оригінал  договору  про  надання   договору  про  надання  правової допомоги  від 01.12.2022,  чому його не  було  у справі, направленій  до апеляційного  суду,  невідомо. Без наявності цього  договору  адвокат не  була б допущена  до  участі в справі  в суді  першої  інстанції. До апеляційної скарги копія договору не  надавалась,  оскільки   була  впевненість в тому,  що  в справі  є оригінал.  За викладених обставин   вважає, що  строк на  апеляційне  оскарження   було  пропущено ним з поважних причин.
Клопотання про поновлення  строку  на  апеляційне  оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
З огляду  на те, що  оскаржувана  постанова була  винесена  08 грудня 2022 року,  кінцевим  строком  для  подання  апеляційної  скарги  було  19 грудня  2022  року.
Подаючи апеляційну скаргу 03 лютого 2022 року,  ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження.
Зазначені  в клопотанні  причини пропуску строку на  апеляційне  оскарження  не  можна  визнати поважними з таких  підстав.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно  користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник -  адвокат Данильченко К. М. були присутні у судовому засіданні 08.12.2022 та надавали свої пояснення. 
На підтвердження  повноважень  адвоката на  участь   у розгляді  справи  в суді  першої інстанції   адвокатом  Данильченко  К. М.  надано ордер  серії  КС  №793011, виданий на  підставі  договору  про  надання  правової допомоги  від 25.10.2022  №78/137, а також  договір  про  надання  правової  допомоги  від 25.10.2022  №78/137. Саме на  підставі вказаних  документів захисник Данильченко  К. М.  була  допущена  до  участі в справі  в суді  першої інстанції. 
З огляду  на  викладене,  доводи  заявника про те, що  суду  першої інстанції  було надано  договір  про надання  правової допомоги від  01.12.2022  року, без якого  захисник не була  б допущено  до  участі в справі,    є необґрунтованими. 
Як вбачається  з матеріалів справи,  до  поданої 18 грудня  2022  року  захисником ОСОБА_1 - адвокатом   Данильченко К. М. апеляційної скарги  було  долучено  ордер  серії КВ  №291945, виданий на  підставі договору  про  надання  правової допомоги від  01.12.2022. 
За змістом  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат є фахівцем у галузі права, а відтак обізнаний із нормами права.
У статті 271 КУпАП чітко визначений перелік документів, які підтверджують повноваження адвоката, як захисника особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
З огляду  на  те, що  в порушення вимог   ч.2 ст. 271  КУпАП  адвокатом  Данильченко  К. М. до апеляційної скарги не  додано  належних  доказів  на  підтвердження  її повноважень на  подання  апеляційної  скарги, постановою  Київського апеляційного суду від 27 січня 2023 року  апеляційну  скаргу  було  повернуто  особі, що її подала.
За таких підстав  доводи ОСОБА_1 про те, що  матеріали  справи містили всі необхідні  документи на  підтвердження   повноважень захисника на подання  апеляційної скарги є  необґрунтованими, а  зазначенні  в клопотанні   причини пропуску строку  на  апеляційне  оскарження  не  можна  визнати  поважними. 
Крім цього, подавши апеляційну  скаргу  03.02.2023,    ОСОБА_1   не  обґрунтував поважність  причин  пропуску строку  на  апеляційне  оскарження  з часу повернення  апеляційної скарги  апеляційним судом  27.01.2023  до 03.02.2023, враховуючи, що  постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. 
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.
Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими,  може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).
Аналізуючи обставини, наведені у клопотанні  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 08 грудня  2022  року, суд дійшов висновку,  що останнім  не зазначені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, тому клопотання задоволенню не підлягає.
 Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційна скарга разом із доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі,  що  її подала.
Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП суд
 
постановив:
 
Відмовити   ОСОБА_1 взадоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва  від 08 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 . 
Апеляційну скаргу повернути особі, що  її  подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Г. М. Кирилюк