ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 р. 	Справа № 520/21689/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Котеньов О.Г.) від 17.01.2022 року по справі № 520/21689/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 963370120449 від 19 жовтня 2021року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, у зв`язки зі зміною мінімальної заробітної плати з 01 січня 2021року на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, та ст. 3 п. г) Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та здійснювати перерахунок та виплачувати, щоразу при зміні розміру мінімальної заробітної плати на 1 січня поточного року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі № 520/21689/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі № 520/21689/21 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до ст. 11 Закону № 2262 як військовослужбовцю, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, на умовах, передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 у справі № 520/5261/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дії неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області перевести ОСОБА_1 з 25.04.2019 року на підставі заяви від 15.04.2019 року на пенсію по інвалідності на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, та ст. 3 п. г) Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Після прийняття вищевказаного рішення йому проведений перерахунок пенсії та здійснюється її виплата, проте з 2019 року розмір пенсії не змінювався. Відтак до розрахунку пенсії застосовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений в 2019 року. Розміри мінімальної заробітної плати, що були введені з 01 січня 2020 року та 2021 року, до розрахунку (перерахунку) пенсії не застосовувались.
У вересні 2021 року позивач звернувся до Ізюмського відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою згідно якої просив здійснити нарахування та виплачувати пенсію по інвалідності, у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати.
Рішенням № 963370120449 від 19 жовтня 2021 року відділу перерахунків пенсії № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено у проведенні нарахування та виплати пенсії у зв`язку із відсутністю підстав для такого перерахунку, у зв`язку з тим рішення у справі № 520/5261/19 від 02.07.2019 року не містить зобов`язання щодо подальших перерахунків пенсії.
Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не як військовослужбовець і не як військовозобов`язана особа, що свідчить про невідповідність позивача критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, позаяк участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження військової служби, у зв`язку з чим положення частини третьої статті 59 Закону №796-XI та пункт 9-1 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на позивача не поширюються.
Колегія суддів погоджується із загальними висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, але вважає, що при вирішенні спірних правовідносин судом не було враховано наступних обставин.
Так, предметом спору у цій справі є, зокрема, вимога про застосування до розрахунку пенсії позивача розміру мінімальної заробітної плати, що встановлена на 01 січня 2021 р. 
Натомість, суд першої інстанції фактично розглянув питання здійснення перерахунку пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яке було предметом спору у справі № 520/5261/19.
Що стосується заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).
Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи урегульовано ст. 59 Закону № 796-ХІІ.
При цьому для отримання пенсії на підставі частини третьої статті 59 цього Закону особі необхідно відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаного.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок № 1210).
Відповідно до п. 1 Порядку № 1210 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851), цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Згідно з п. 9 Порядку № 1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою П = Зс х Кзс х Кв/100%.
15.11.2017 (після внесення змін до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") постановою Кабінету Міністрів України за № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" внесено зміни до Порядку, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".
Отже, п. 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому може бути застосований до осіб, на яких поширюється дія вказаної норми закону.
Особам, які отримують пенсію на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ, пенсія розраховується за пунктом 9 Порядку № 1210, на підставі ст. 59 Закону № 796-ХІІ - за пунктом 9-1 Порядку № 1210.
Судовим розглядом встановлено, що розрахунок пенсії позивача за рішенням суду та відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ проводився наступним чином: 4173,00 грн. * 5 * 80 % = 16692,00 грн., де 4173,00 грн. – розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019 р., 80 % - розмір відшкодування фактичних збитків, 741,60 грн. – підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, 379,60 грн. – додаткова пенсія особам з інвалідністю 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 50,00 грн. – цільова грошова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи. Загальний розмір пенсії складав 17863,20 грн.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячну розмірі: з січня – 6000,00 грн., з 1 грудня – 6500,00 грн.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» № 127 від 22.02.2021 року,  установлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Збільшений на коефіцієнт показник середньої заробітної плати становить 5426,60 грн.
Під час проведення перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ середній коефіцієнт заробітної плати складає 2,90126 = (6000,00 грн. * 5) : 10340,35 грн., де 6000,00 грн. – розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 р., 10340,35 грн. – середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Колегія суддів зазначає, що застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Разом з тим розмір пенсії обчислюється з наступного розрахунку: мінімальна заробітна плата на 01 січня 2021 року (6000,00 грн.) множиться на 5 та ділиться на середню заробітну плату за 2020 рік (10340,5 грн.). Визначений за формулою коефіцієнт заробітку складає – 2,90126. З 01.03.2021 пенсія розрахована із середнього заробітку, який складає 15743,98 грн. (5426,60 грн. – проіндексована у 2019-2020 роках середня заробітна плата (дохід) по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки * 2,90126 – середньомісячний коефіцієнт заробітної плати) з урахуванням розміру відшкодування фактичних збитків – 80%.
У зв`язку з цим розмір пенсії позивача складатиме 13766,38 грн., у тому числі: 12595,18 грн. – основний розмір пенсії (15743,98*80%); 741,60 грн. – підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни II групи (1854,00 грн.*40%); 379,60 грн. – додаткова пенсія інвалідам II групи з числа ліквідаторів ЧАЕС згідно п. 13 Порядку 1210; 50,00 грн. – цільова допомога інвалідам війни II групи.
Натомість, як зазначалося вище, загальний розмір пенсії після перерахунку за рішенням суду складав 17863,20 грн., у зв`язку з чим, суд вважає, що проведення перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, з урахуванням статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії позивача.
Доводи апеляційної скарги вказаних вище висновків суду першої інстанції не спростовують.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, але фактично ним не надано оцінки змісту заявлених вимог, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів відмови в задоволенні позову.
Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі № 520/21689/21 змінити в частині підстав та мотивів відмови в задоволенні позову.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року по справі №520/7783/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя 		Н.С. Бартош 	
Судді	   	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло