ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/13079/21	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/150/23 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 305010900 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/13079/21 за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” — Ніколаєва Вадима Володимировича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2022 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Арсенал страхування” про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -
В С Т А Н О В И В:
у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Арсенал страхування” про стягнення з відповідача 84 792 (вісімдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 23 копійки, а також, судові витрати (а.с. 2-5).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 22 липня 2018 року по вул. Протасевича, 18 в м. Тернопіль невстановленим транспортним засобом під керуванням невстановленого водія шляхом наїзду було пошкоджено належний йому транспортний засіб марки Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема: пошкоджено передню частину капоту із зміщенням його центру, ЛФП капоту та переднього бамперу, решітку радіатора, передній бампер, решітку номерного знака та номерний знак.
Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного FO-00099867 від 18 травня 2018 року його транспортний засіб було застрахованого в АТ СГ “ТАС”. Після настання даної дорожньо-транспортної пригоди, ним було повідомлено страховика, надано всі документи про визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування. 31 липня 2018 року між ними було визначено вартість відновлюваного ремонту у розмірі 84 792,23 гривень. Проте, у подальшому відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Позивач із зазначеним не погодився та зауважив, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені Законом відсутні, а тому просить позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2022 року позов — задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” на користь ОСОБА_1 82 792,23 гривень страхового відшкодування.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” на користь  ОСОБА_1  908 гривень судового збору.
В задоволенні решти вимог — відмовлено (а.с. 215-217).
В апеляційній скарзі представник Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” — Ніколаєв Вадим Володимирович просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2022 року у повному обсязі, судові витрати АТ “СГ “ТАС” (приватне), пов`язані з поданням апеляційної скарги в розмірі 1 362 гривні стягнути з позивача, посилаючись на те, що судом неповно з`ясовано обставини справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права (а.с. 223-225).
В обґрунтування апеляційної скарги представник ПрАТ “СГ “ТАС” — Ніколаєв В.В. зазначив, що справа розглянута судом першої інстанції всупереч ч.1 ст.257 та ч.4 ст.267 ЦК України, оскільки ПрАТ “СГ “ТАС” заявляло клопотання про застосування строку позовної давності, але судом не було відмовлено у позові у зв`язку зі спливом позовної давності, оскільки ДТП трапилося 22 липня 2018 року, а позивач звернувся з позовом лише 02 вересня 2021 року. Крім того, справа розглянута всупереч ч.2 ст.27 ЦПК України та не була передана за територіальною підсудністю в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, оскільки місцезнаходження відповідача Святошинський район міста Києва, отже, справи повинен був розглядати Святошинський районний суд м. Києва. Посилається на те, що відповідно до ст.26 ЗУ “Про страхування”, пунктів 12.3.3., 12.3.4., 16.3. Договору, статей 92, 93, 526, ч.1 ст.538, ч.3 ст.538 ЦК України — ПрАТ “СГ “ТАС” прийняло обґрунтоване та підкріплене доказами рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі. Позивачем не наведено жодних доказів, які б підтверджували, що автомобіль “Peugeot 508”, д.н.з. НОМЕР_1 , був відремонтований після ДТП, яка сталася 19 січня 2018 року. Вважають, що ПрАТ “СГ “ТАС”, керуючись умовами Договору та нормами чинного законодавства, довело за допомогою запитів до ПрАТ “СК “Арсенал Страхування” та Висновку транспортно-трасологічного дослідження №ДА/20-18 від 27 вересня 2018 року, виконаного судовим експертом ТзОВ “Українсько-німецького підприємства “ДЕКРА Експерт”, що пошкодження отримані автомобілем у ДТП 19 січня 2018 року та 22 липня 2018 року є однаковими за походженням, механізмом виникнення та трасологічними ознаками.
ОСОБА_1 своїм правом на відзив не скористався.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що 22 липня 2018 року по вул. Протасевича, 18 в м. Тернопіль невстановленим транспортним засобом під керуванням невстановленого водія шляхом наїзду було пошкоджено належний ОСОБА_1 транспортного засобу марки Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема: пошкоджено передню частину капоту із зміщенням його центру, ЛФП капоту та переднього бамперу, решітку радіатора, передній бампер, решітку номерного знака та номерний знак.
Транспортний засіб Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 (а.с. 14).
На місце події було викликано працівників патрульної поліції, які зафіксували факт дорожньо-транспортної пригоди, склали схему місця ДТП, яка сталася 22 липня 2018 року, про що свідчить відповідь ДПП УПП в Тернопільській області №5004/41/33/01-18 від 02 серпня 2018 року (а.с. 8-10).
Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного FO -00099867 від 18 травня 2018 року транспортний засіб Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 було застрахованого в АТ “СГ “ТАС” (а.с. 12-13, 61-72).
23 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із Заявою про настання події вх. №1136 від 23 липня 2018 року (а.с. 11, 73-74).
31 липня 2018 року між ОСОБА_1 та страховиком було узгоджено вартість відновлюваного ремонту згідно калькуляції страховика в розмірі 84792 гривні 23 копійки, про франшизу за полісом в розмірі 2 000 гривень повідомлений, про що свідчить заява-погодження від 31 липня 2018 року (а.с. 21).
01 серпня 2018 року аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_1 , було проведено огляд автомобіля Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 , та складено Протокол огляду колісного транспортного засобу (а.с. 15-19, 75-85).
01 жовтня 2018 року страховиком, за результатами розгляду матеріалів стосовно події, що сталася 22 липня 2018 року, складено лист Г1400/3867, який надіслано ОСОБА_1 , в якому повідомлено, що у виплаті страхового відшкодування щодо заявленої події відмовлено в повному обсязі. Відповідно до п.16.3 Договору: “Причини відмови у виплаті страхового відшкодування подання Страхувальником завідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт, причини, обставини настання страхового випадку” (а.с. 23, 101-102).
В листі зазначено, що в ході проведення самостійного з`ясовування обставини та причин випадку в АТ “СГ “ТАС” (приватне) направило запит в ПАТ “СК “Арсенал Страхування” за №Г1400/3501 від 05 вересня 2018 року (а.с. 86-86), де вказаний автомобіль страхувався з 2012 року, від них отримано офіційну відповідь в якій було вказано, що автомобіль “Peugeot 508” д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно страхувався в зазначеній страховій компанії, а також 19 січня 2018 року був учасником ДТП, яка сталася в м. Тернопіль по вул. Протасевича, 11. Також на адресу АТ “СГ “ТАС” (приватне) надійшли копії матеріалів даного ДТП та фото пошкоджень автомобіля “Peugeot 508”, д.н.з НОМЕР_1 , в даному ДТП. При розгляді фото надісланих на адресу AT “СГ “ТАС” (приватне) виникла об`єктивна підозра, що пошкодження автомобіля “Peugeot 508”, д.н.з. НОМЕР_1 , в ДТП від 19 січня 2018 року та 22 липня 2018 року є однаковими. Згідно умов п.12.3.4 Договору: “Страховик має право: Залучати за власний рахунок аварійного комісара, експерта, тощо до розслідування обставин, причин та наслідків події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок. Для з`ясування вірогідності настання зазначеного у поясненнях водіїв обставин справи, керуючись ст.25 Закону України “Про страхування” та 12.3.4 Договору АТ “СГ “ТАС” (приватне) звернулося із запитом до ТОВ “Українсько-німецького підприємства “ДЕКРА Експерт” з приводу проведення транспортно-трасологічного дослідження.
Відповідно до Висновку транспортно-трасологічного дослідження №ДА/20-18 від 27 вересня 2018 року, виконаного судовим експертом ТОВ “Українсько-німецького підприємств “ДЕКРА Експерт”; “1. 2 локальних пошкодження на облицюванні переднього бамперу в лівій частині автомобіля Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , утворились внаслідок одної і тої самої ударної дії твердих слідоутворюючих предметів в обох страхових випадках, яка прикладалась в напрямку спереду назад, тобто, ці пошкодження є однаковими за походженням, механізмом виникнення та трасологічними ознаками” (а.с. 93-99).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування було прийнято страховиком з підстав “Подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт, причини, обставини настання страхового випадку”, в той же час так такий висновок було зроблено виключно на підставі того, що експертом ТОВ “Українсько-німецького підприємств “ДЕКРА Експерт” зроблено висновок про те, що “1. 2 локальних пошкодження на облицюванні переднього бамперу в лівій частині автомобіля Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , утворились внаслідок одної і тої самої ударної дії твердих слідоутворюючих предметів в обох страхових випадках, яка прикладалась в напрямку спереду назад, тобто, ці пошкодження є однаковими за походженням, механізмом виникнення та трасологічними ознаками”, а не на підставі доказів того що страхувальником ОСОБА_1 подано завідомо неправдиві відомості про факт, причини, обставини настання страхового випадку. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорювався, ДТП 22 липня 2018 року за участі застрахованого автомобіля Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , є зафіксована працівниками поліції, завдані транспортному засобу пошкодження описані в схемі місця ДТП, підозра страховика, що пошкодження зазначеного автомобіля в ДТП від 19 січня 2018 року та 22 липня 2018 року є одноковими, є ні доведена висновком експерта, ні спростована, так як страховиком не встановлювалися обставини щодо відновлення автомобіля Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 після ДТП, що мала місце 19 січня 2018 року, не витребовувалися будь-які докази щодо виконаних ремонтних робіт по усуненню наслідків ДТП, що мала місце 19 січня 2018 року, а лише було встановлено, що пошкодження є однаковими за походженням. В даному ж випадку винуватця ДТП, що мала місце 22 липня 2018 року по вул. Протасевича, 18 м. Тернополя, та в результаті якої було пошкоджено автомобіль Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вдалося встановити, що стверджується повідомленням УПП в Тернопільській області ДПП від 02 серпня 2018 року №5004/41/33/01-18. Так, відповідачем самостійно визначено розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: 84792,23 грн. і він є погодженим із ОСОБА_1 . Аналізуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до переконання, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, й в даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” на користь ОСОБА_1 82792,23 гривень невиплаченого страхового відшкодування, яка становить собою суму вартості виключно відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не перевищує ліміту суми страхового відшкодування згідно договору, за мінусом суми франшизи у розмірі 2 000 грн., що передбачена договором добровільного страхування наземного транспортного FO-00099867 від 18 травня 2018 року.
Щодо застосування строку позовної давності для звернення до суду, то суд зауважує, що згідно ч.5 ст.268 ЦК України на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) позовна давність не поширюється, а тому підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності не має.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки суд вірно встановив обставини справи, однак, помилково застосував до вказаних правовідносин Закон України №1961-IV “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, на посилання якого слід виключити з мотивувальної частини рішення.
Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
У статті 1 Закону України “Про страхування” визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України “Про страхування”).
Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 8 Закону України “Про страхування”, страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.
Положення статей 11, 525, 526, 629 ЦК України дають підстави для висновку, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.
У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування.
Частиною першою статті 991 ЦК України передбачені випадки, за умови настання яких страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати. Інші підстави для відмови у здійсненні страхової виплати можуть бути передбачені договором страхування.
З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України “Про страхування” у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкоджало страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом в кожному конкретному випадку. 
Як вказано в пункті 6 Договору добровільного страхування наземного транспорту “Єврокаско 5 зірок” №FO-00099867 від 18 травня 2018 року, Додатки до цього договору, що Додаток №2 “Акт огляду ЗТЗ” (Оформлений при укладанні Договору) є невід`ємною частиною Договору (а.с. 62).
Пунктом 15 зазначеного договору передбачено причини відмови у виплаті страхового відшкодування. Так, однією з вказаних причин згідно з п.15.6. є надання страхувальником та/або Вигодонабувачем, та/або представниками Страхувальника/Вигодонабувача та/або Водієм недостовірних відомостей щодо часу, місця та обставин страхового випадку та механізму утворення пошкоджень, які виникли при його настанні.
Матеріалами справи підтверджується, що 22 липня 2018 року по вул. Протасевича, 18 в м. Тернопіль невстановленим транспортним засобом під керуванням невстановленого водія шляхом наїзду було пошкоджено належний ОСОБА_1 транспортного засобу марки Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема: пошкоджено передню частину капоту із зміщенням його центру, ЛФП капоту та переднього бамперу, решітку радіатора, передній бампер, решітку номерного знака та номерний знак.
На місце події було викликано працівників патрульної поліції, які зафіксували факт дорожньо-транспортної пригоди, склали схему місця ДТП, яка сталася 22 липня 2018 року, про що свідчить відповідь ДПП УПП в Тернопільській області №5004/41/33/01-18 від 02 серпня 2018 року (а.с. 8-10).
Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного FO -00099867 від 18 травня 2018 року транспортний засіб Peugeot 508, державний номерний знак НОМЕР_1 було застрахованого в АТ “СГ “ТАС” (а.с. 12-13, 61-72).
23 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із Заявою про настання події вх. №1136 від 23 липня 2018 року (а.с. 11, 73-74).
31 липня 2018 року між ОСОБА_1 та страховиком було узгоджено вартість відновлюваного ремонту згідно калькуляції страховика в розмірі 84792 гривні 23 копійки, про франшизу за полісом в розмірі 2 000 гривень повідомлений, про що свідчить заява-погодження від 31 липня 2018 року (а.с. 21).
01 жовтня 2018 року страховиком, за результатами розгляду матеріалів стосовно події, що сталася 22 липня 2018 року, відмовлено на підставі пункту 16.3 договору добровільного страхування у виплаті страхового відшкодування з причини подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт, причини, обставини настання страхового випадку (а.с. 23, 101-102).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що дана відмова є такою, що порушує права позивача на страхове відшкодування, оскільки, укладаючи договір добровільного страхування наземного транспорту “Єврокаско 5 зірок” №FO-00099867 від 18 травня 2018 року, страховиком відповідно до пункту 6 вказаного договору оглядався спірний автомобіль, про що відображено в Акті огляду ЗТЗ, який є невід`ємною частиною договору, і жодних пошкоджень виявлено не було. Тому посилання відповідача на висновок транспортно-трасологічного дослідження №ДА/20-18 від 27 вересня 2018 року є лише припущенням, що виявлені пошкоджені є тими самими, що були 19.01.2018. Крім цього, у вказаному висновку зазначено, що пошкодження є однаковими за походженням механізму виникнення та трасологічними ознаками, а що ці пошкодження є одні і ті ж — дослідження з цього приводу експертом не проводилося.
Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивач подав завідомо неправдиві відомості про предмет договору страхування або про факт, причини, обставини настання страхового випадку.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи заявника щодо застосування строку позовної давності для звернення до суду, оскільки згідно з ч.5 ст.268 ЦК України на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) позовна давність не поширюється, а тому підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності не має.
Також є необґрунтованими посилання заявника на те, що даний спір не підсудний Тернопільському міськрайонному суду з огляду на те, що як вказано в частині 5 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Враховуючи те, що судом першої інстанції є помилковим застосування до спірних правовідносин Закону України №1961-IV “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, яке слід виключити з мотивувальної частини рішення дане посилання, тому колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” — Ніколаєва Вадима Володимировича слід задовольнити частково, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2022 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції даної постанови.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” — Ніколаєва Вадима Володимировича — задовольнити частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2022 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції даної постанови.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 лютого 2023 року.

Головуючий 
Судді