Ухвала
14 березня 2023 року
м. Київ
Справа № 466/5962/19
Провадження № 51-1510 ск 23
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого -        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 грудня 2022 року щодо засудженої ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з урахуванням визначених у ст. 438 КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Як зазначено у ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Всупереч наведеному, захисник, окрім іншого, вказує на неповноту та однобічність судового розгляду (зокрема, щодо відмови у проведенні допиту зазначених ним свідків), невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, тобто просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, захисник не наводить належного обґрунтування й незаконності ухвали апеляційного суду та допущення судом таких порушень норм права, які тягнуть за  собою її скасування з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку. 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у  касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини. 
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк. 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 грудня 2022 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                                ОСОБА_3