ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року 
м. Київ
справа № 2а-1015/11/1370
адміністративне провадження № К/9901/14660/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Жука А. В.,
суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до  Військового прокурора Західного регіону України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова
про  визнання рішення нечинним, визнання нечинним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,
провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 (головуючий суддя - Кухар Н.А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 (головуючий суддя - Пліш М.А., судді - Мікула О.І., Курилець А.Р.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Західного оперативного командування в особі фінансово-економічного відділу з вимогами, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив:
- визнати нечинним рішення відповідача за вих. №114/2553 від 13.09.2010 щодо відмови у донарахуванні та виплаті належної йому премії (з квітня по грудень 2008 року) в розмірі 50% до місячного грошового забезпечення згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України від 17.05.2008 №97, від 11.06.2008 №103, від 09.07.2008 №128, від 05.08.2008 №139, від 08.09.2008 №157, від 05.10.2008 №177, від 03.11.2008 №192, від 12.12.2008 №224, від 16.01.2009 №7 та різниці недоотриманого особистого грошового забезпечення за цей період в цілому із розрахунку вказаного обсягу премії (50% до місячного грошового забезпечення);
- визнати нечинним рішення відповідача за вих. №114/2553 від 13.09.2010 щодо відмови у донарахуванні та виплаті належної йому премії за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році, яка передбачена наказом військового прокурора Західного регіону України від 17.12.2007 №139;
- стягнути з відповідача невиплачену йому в повному обсязі премію (з квітня по грудень 2008 року) в розмірі 50% до місячного грошового забезпечення згідно з наказами наказів військового прокурора Західного регіону України від 17.05.2008 №97, від 11.06.2008 №103, від 09.07.2008 №128, від 05.08.2008 №139, 08.09.2008 №157, від 05.10.2008 №177, від 03.11.2008 №192, від 12.12.2008 №224, від 16.01.2009 №7 та різниці недоотриманого особистого грошового забезпечення за цей період в цілому із розрахунку вказаного обсягу премії (50% до місячного грошового забезпечення), з урахуванням індексу інфляції на час здійснення виплат;
- стягнути з відповідача невиплачену йому премію за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році, яка передбачена наказом військового прокурора Західного регіону України від 17.12.2007 №139, з урахуванням індексу інфляції на час здійснення виплат;
- визнати нечинним та скасувати наказ військового прокурора Західного регіону України від 09.11.2011 №87К як незаконний та необґрунтований.
2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2013, у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.06.2016 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2013 у даній справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 
4. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення управління Західного оперативного командування  №114/2553 від 13.09.2010.
Визнано протиправним та скасовано наказ військового прокурора Західного регіону України від 09.11.2011 №87К.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману премію за березень-листопад 2008 року згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України від 03.04.2008 №71, 17.05.2008 №97, 11.06.2008 №103, 09.07.2008 №128, 05.08.2008 №139, 08.09.2008 №157,  06.10.2008 №177,  03.11.2008 №192, 12.12.2008 №224 з урахуванням розмірів індексації та компенсації втрати частини заробітної плати по день фактичного розрахунку.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова виплатити ОСОБА_1 премію в сумі 3291 грн згідно з наказом військового прокурора Західного регіону України від 17.12.2007 № 139.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
5. Постановою Верховного Суду від 25.03.2020 касаційну скаргу Військової прокуратури Західного регіону України залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 залишено без змін.
6. 24 грудня 2020 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова до Львівського окружного адміністративного суду подано заяву про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 за нововиявленими обставинами. Як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідач посилався на те, що у справі відповідачем виступав неналежний відповідач, оскільки військова прокуратура Західного регіону України знята з фінансового забезпечення КЕВ міста Львова з 12.08.2012. Вказував, що судами не враховано істотну обставину, а саме наявність спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2013 №Д-322/03 та від 22.10.2013 №Д-322/1/18, згідно з якими Управління Західного оперативного командування розформовано, а правонаступником визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
7. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 заяву про перегляд судового рішення залишено без руху у зв`язку з пропуском заявником строку звернення до суду, встановленого п. 1 ч.1 ст. 363 КАС України. Надано заявнику строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із доказами підтвердження поважності причин такого пропуску.
8. 05 січня 2021 року на виконання вказаної ухвали заявником подано заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій відповідач просив поновити строк звернення до суду та зазначав, що про спільні директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2013 №Д-322/1/03 та від 22.10.2013 №Д-322/1/8 відповідно до яких Управління Західного оперативного Командування розформовано, а правонаступником визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому стало відомо лише 09.12.2020 із доповідної записки начальника фінансово-економічного відділення.
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій
9. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021, у задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими   обставинами відмовлено.
Заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військового прокурора Західного регіону України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова про визнання рішення нечинним, визнання нечинним та скасування наказу та зобов`язання вчити дії повернуто без розгляду.
10. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявнику про підставу подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме про те, що КЕВ м. Львова не був правонаступником фінансового відділу штабу ЗОК, де до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні ОСОБА_1 , стало відомо 26.08.2020, тобто позивач, звернувшись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 24.12.2020, пропустив строк, встановлений п.1 ч.1 ст. 363 КАС України.
11. Так, судом встановлено, що доповідна записка начальника фінансово-економічного відділення, головного бухгалтера КЕВ м. Львова від 09.12.2020, на яку посилається відповідач, подана в доповнення до Довідки-доповіді від 26.08.2020.
12. В свою чергу, згідно Довідки-доповіді щодо реалізації виконання проваджень, які надійшли до КЕВ м. Львова від 26.08.2020, начальник фінансово-економічного відділення, головний бухгалтер КЕВ м. Львова повідомляє начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про те, що військова прокуратура Західного регіону України була зарахована на фінансове забезпечення КЕВ м. Львова з 01.01.2012 та у зв`язку із зміною структури та штатного розпису органів прокуратури, військова прокуратура Західного регіону України знята з фінансового забезпечення КЕВ м. Львова 12.08.2012. Зазначено, що КЕВ м. Львова не був правонаступником фінансового відділу штабу ЗОК, де до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні ОСОБА_1 і будь-якого відношення до неотриманої премії за грудень 2007, березень-листопад 2008 року ОСОБА_1 не має. Довідка зареєстрована 26.08.2020 за №379.
13. Суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду першої інстанції, а також вказав, що про підставу подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявнику стало відомо 26.08.2020, жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду заявником не зазначено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
14.  У квітні 2021 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
15. У касаційній скарзі позивач зазначає, що судами не досліджено зібрані у справі докази, а висновки судів не відповідають обставинам справи. Вказує, що підставою для звернення до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами стало те, що саме 09.12.2020 керівнику КЕВ м. Львова як особі, яка уповноважена на представництво інтересів відділу за посадою, стало відомо про наявність спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2013 №Д-322/І/03 та від 22.10.2013 №Д-322/1/8 відповідно до яких Управління Західного оперативного Командування розформовано, а правонаступником визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16. Вказує, що саме ці документи не були досліджені у ході розгляду справи і саме на них ґрунтується заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і станом на 26.08.2020 про їх існування заявнику відомо не було, адже доповідна записка начальника ФЕВ від цієї календарної дати жодного посилання на них не містила.
17. У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
18. Позивач вказує, що у Довідці-доповіді від 26.08.2020 стверджується, що КЕВ м.  Львова не був правонаступником Управління Західного оперативного командування, де позивач до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні, тому жодного відношення до недоотриманих премій за грудень 2007 року, березень-квітень 2008 року, не має. Також зазначає, що у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання і обґрунтування, у чому саме полягає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. 
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
19.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 для розгляду справи №2а-1015/11/1370 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
20. Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
21. Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2023 адміністративну справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Позиція Верховного Суду
22. Згідно з ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
24. Відповідно до встановлених у справі обставин відповідач 24.12.2020 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 за нововиявленими обставинами.
25. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.  363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано: з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст.   361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про існування таких обставин.
26. Заявник стверджує, що про наявність обставин, які, на його думку, є підставою для перегляду рішення - директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2013 №Д-322/І/03 та від 22.10.2013 №Д-322/1/8 - дізнався лише 09.12.2020 , а тому процесуальний строк ним не пропущено.
27. Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено та позивачем не заперечується, що доповідна записка начальника фінансово-економічного відділення, головного бухгалтера КЕВ м. Львова від 09.12.2020, на яку посилається відповідач, подана в доповнення до Довідки-доповіді від 26.08.2020, відповідно до змісту якої Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова не був правонаступником фінансового відділу штабу Західного оперативного командування, де до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні ОСОБА_1 .
28. В касаційній скарзі відповідач зазначає, що станом на 26.08.2020 йому не було відомо про існування спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, які стали підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки Довідка-доповідь не містила посилань на вказані директиви.
29. Колегія суддів критично ставиться до таких доводів касаційної скарги, та зазначає, що фактично підставою для звернення до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 стало те, що в ході судового розгляду суди не досліджували питання, чи є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова належним відповідачем у справі, тобто чи є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова правонаступником Західного оперативного командування, де до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні позивач. 
30. На думку відповідача, факт того, що Квартирно-експлуатаційний відділ м.  Львова не був належним відповідачем у справі, підтверджується спільними директивами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2013 №Д-322/І/03 та від 22.10.2013 №Д-322/1/8, про наявність яких він дізнався лише 09.12.2020 із доповідної записки начальника фінансово-економічного відділення.
31. Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу на те, що сама по собі наявність вищезазначених директив не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ці нормативно-правові акти можуть бути лише доказами тих обставин, на які посилається відповідач. В даному випадку позивач відповідними обставинами зазначає те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова не міг виступати у цьому судовому спорі в процесуальному статусі відповідача і на нього не могли були покладені будь-які фінансові зобов`язання перед позивачем.
32. Таким чином, відповідач мав надати докази того, що до 09.12.2020 він не міг дізнатися про те, що не є належним відповідачем у справі, а не про те, що до цієї дати йому не було відомо про наявність вищевказаних директив; або надати докази поважності пропуску строку звернення до суду.
33. Як вже було зазначено, судами попередніх інстанцій встановлено, що доповідна записка начальника фінансово-економічного відділення, головного бухгалтера КЕВ м.  Львова від 09.12.2020, на яку посилається відповідач, подана в доповнення до Довідки-доповіді від 26.08.2020, відповідно до змісту якої Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова не був правонаступником фінансового відділу штабу Західного оперативного командування, де до 01.01.2012 перебував на грошовому забезпеченні ОСОБА_1 , а також повідомлялося, що з 01.01.2012 та у зв`язку із зміною структури та штатного розпису органів прокуратури, військова прокуратура Західного регіону України знята з фінансового забезпечення КЕВ м. Львова 12.08.2012.
34. При цьому скаржник не спростовує того, що про зазначені обставини дізнався або міг дізнатися ще 26.08.2020, як було встановлено судами попередніх інстанцій.
35. Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
36. Інших причин, які б унеможливили подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст.   361 КАС України, відповідачем не наведено. 
37. Відповідно до ч. 4 ст. 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
38. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду за результатами касаційного перегляду справи дійшла висновку, що відповідачем був пропущений строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2018, що в силу ч. 4 ст. 366 КАС України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.
39. З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, а тому підстави для скасування чи зміни ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 відсутні.
40. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
41. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
42. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова залишити без задоволення.
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду