ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2415/21  Номер провадження 22-ц/814/437/23	Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді: Триголова В.М.,
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.
секретар: Боштенко В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Горбань Владислав Володимирович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 та просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини.
На обґрунтування позову зазначав, що він разом з ОСОБА_2 є синами померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_4 , останнім місцем проживання яких було с. Софине Хорольського (нині Лубенського) району Полтавської області. 
Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно, однак після звернення до нотаріальної контори позивачу роз`яснено, що він, як спадкоємець першої черги за законом, пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини. 
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропустив зазначений строк з поважних причин, а саме через те, що у період часу з 18.09.2020 по 31.08.2021 позивач перебував за межами України на роботі у плаванні на наливному танкері «Пріам» в Тихому океані, Охотському, Берінговому та Японському морях та не міг зійти на берег у порту через протипандемічні заходи у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України  ОСОБА_1 просив суд визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 строком два місяці.
23.11.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що він є спадкоємцем І черги за законом, який у визначений законом порядок прийняв спадщину померлої ОСОБА_4 
01.12.2021 позивачем подано відповідь на відзив, у якому ОСОБА_1 вказував, що про смерть батьків у листопаді 2020 року він дізнався лише 01.09.2021, коли позивач зійшов на берег у м. Петропавловськ-Камчацький після закінчення плавання на паливному танкері « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки дружина не наважувалась повідомити таку страшну новину у зв`язку зі складними умовами плавання та можливим погіршенням емоційного стану ОСОБА_1 . 
Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без задоволення.
Рішення мотивоване тим, що судом встановлено, що консульські установи дійсно знаходились досить далеко від портів, в які заходив наливний танкер «Пріам», однак суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 на судні були створені такі умови праці, які позбавляли його можливості зійти на берег чи повернутись в Україну, такі як обов`язок сплатити неустойку чи штраф в разі дострокового розірвання контракту тощо.
Крім того, позивач не мав перешкод направити поштою в Україну заяву про прийняття спадщини з поштового відділення у портовому місті на території РФ.
Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
Апелянт вказує, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким , що грубо порушує права позивача , а тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Скаржник мотивує апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не було враховано часові витрати на дорогу до консульської установи, також не враховано й специфіку роботи позивача.
До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року залишити без змін.
У жовтні 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 в якій апелянт просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року.
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями Свідоцтвіа про народження серії НОМЕР_1 , Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Копіями довідок Хорольської міської лікарні від 16.12.2020 та від 16.12.2021 підтверджується той факт, що ОСОБА_4 перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні Хорольської районної лікарні з 15.09.2020 по 16.10.2020 у зв`язку з церебральним ателосклерозом, а ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в Хорольській міській раді з 12.10.2020 по 26.10.2020 в зв`язку з обширними гнійними некротичними флегмонами правого та лівого передпліччя.
З довідки Відділу ЦНАП Хорольської міської ради від 27.09.2021 слідує, що на момент смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований.
З листа приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Горбаня В.В. від 21.10.2021 вбачається, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
Також серед копій матеріалів спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Горбанем В.В., наявна заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини ОСОБА_4 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 та Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 , Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.12.2020, Інформаційні витяги про реєстрацію права власності, довідки ПАТ КБ «Приватбанк» щодо депозитних рахунків ОСОБА_4 , заява ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельні ділянки площею 4,2256 га та 3,9006 га, а також видані ОСОБА_2 Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2021 на вказані земельні ділянки та депозитні рахунки.
З наданих позивачем доказів також вбачається, що до складу спадщини ОСОБА_3 входить транспортний засіб Volkswagen Golf 1.9D, д.н.з. НОМЕР_6 , що доводиться копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
З довідок ТОВ «Морський Стандарт-Бункер» від 31.08.2021 та від 22.10.2021, а також з копій морехідної книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працював на посаді моториста донкермана на нафтоналивному судні з 18.09.2020 по 31.08.2021, райони планвання: Тихий океан, Охотське, Берінгове, Японське море, порт Петропавловськ-Камчатський, порт Находка, Порт Владивосток, м/т Северо-Курильськ, м/т Тиличики, м/т Озерновський.
З належним чином завіреної заяви свідка ОСОБА_5 від 13.12.2021 та додатків до неї слідує, що цей свідок має багаторічний трудовий досвід у сфері морського пароплавства, оскільки працював на суховантажному судні, рефрижераторних суднах в якості третього, другого, старшого помічника капітана та капітана судна. Свідок зазначав, що вихід судна в море без заходу в порт триває не більше 2-х місяців. У разі наявності поважних причин (смерть/хвороба рідних, одруження, народження дітей) керівництво відпускає моряка додому. Під час роботи відсутні обмеження стосовно спілкування з рідними, присутні мобільний, відео та інтернет зв`язок, а також є супутниковий зв`язок.
Свідок ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_4 , та зазначила, що на поминальному обіді 15.12.2020 (сорок днів після смерті обох батьків) в ході розмови між нею, відповідачем, його дружиною та дружиною позивача, остання на запитання про те, чи знає ОСОБА_1 про смерть батьків відповіла, що «знає, вона повідомляла йому у телефонному режимі, але приїхати на похорон він не зміг, оскільки перебуває далеко». Також свідок зазначала, що останні місяці батьки сторін дуже хворіли, до смерті батьків ними повністю опікувався старший син ОСОБА_2 .
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).
Строк для прийняття спадщини закінчився 16 травня 2021 року. Із заявою до нотаріальної контори позивач звернувся із пропуском строку визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України. Листом приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Горбань В.В. від 21.10.2021 Вих.№191/01-16 позивачу роз`яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.
Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подання ОСОБА_1 заяви про відкриття спадщини у визначений законом строк та у спосіб передбачений діючим законодавством України. Перебування позивача у відрядженні та його посилання на неможливість зійти на берег у порту через протипандемічні заходи у зв`язку із поширенням корона вірусної інфекції, неможливість відправити заяву поштою в паперовому вигляді чи в електронном, суд відхиляє, адже наявність таких перешкод не підтверджена позивачем жодними доказами.
Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя:                                          В.М. Триголов        
       Судді        :                                                          А.І. Дорош
                                                                                О.А. Лобов