ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 704/1000/21		
Провадження № 22-ц/821/27/23		
категорія: 310040000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретарів: Ярошенка Б. М., Мунтян К. С.,
учасники справи:
позивач - Орган опіки та піклування виконкому Тальнівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року у справі за позовом Органу опіки та піклування виконкому Тальнівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у складі головуючого судді Дьяченка Д.О., 

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Орган опіки та піклування, виконкому Тальнівської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.
Позов мотивовано тим, що у відділі служби у справах дітей Тальнівської міської ради перебувають на обліку діти, які опинились в складних життєвих обставинах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 4 класі Вишнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.
Мати дітей, ОСОБА_4 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків із виховання та утримання дітей, вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя та ігнорує їх інтереси, постійно залишає дітей вдома на старшу дитину ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 
Зазначає, що працівниками відділу служби у справах дітей, соціальною службою для сім`ї, дітей та молоді, поліцією, старостою села Вишнопіль ОСОБА_6 постійно обстежуються умови проживання та здійснюється контроль щодо виховання дітей у сім`ї ОСОБА_4 . 
З ОСОБА_4 постійно проводиться профілактична робота, її було попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виховання дітей та про те, що в разі злісного невиконання своїх батьківських обов`язків, буде подано позовну заяву в суд про позбавлення батьківських прав відносно її дітей. Проте, ОСОБА_4 не зробила певних висновків і своє відношення до виховання та утримання дітей не змінила.
11.11.2021 малолітніх дітей було відібрано від матері ОСОБА_4 , у зв`язку із безпосередньою загрозою для здоров`я та життя малолітніх дітей, прийнято рішення виконкому Тальнівської міської ради «Про негайне відібрання дітей від матері та доцільність позбавлення батьківських прав» від 10.11.2021 № 346. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовано до КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умань» Черкаської обласної ради.
Позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дітей - дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову. Передати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 службі у справах дітей Тальнівської міської ради для подальшого їх влаштування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року - позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь тих установ чи громадян, на чиєму утриманні будуть знаходитися діти до їх повноліття або до усиновлення на утримання дітей: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 15.11.2021 року та до повноліття дітей.
Вирішено передати дітей для подальшого влаштування відповідно до чинного законодавства службі у справах дітей Тальнівської міської ради.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
При цьому судом враховано і висновок виконавчого комітету Тальнівської м/ради Черкаської області, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, який ґрунтуються на достатній доказовій базі і при цьому відповідач мала достатні можливості взяти участь у вирішенні даного питання, проте мати такою можливістю не скористалася, та не вчинила жодних дій для виправлення ситуації.
Суд першої інстанції також керувався тим, що згідно ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Суд дійшов висновку, що достатнім розміром стягуваних аліментів в інтересах дітей буде розмір 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3 , вважаючи, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року та залишити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її вихованні та утриманні.
Апеляційна скарга мотивована тим, що надані позивачем докази, як в сукупності, так і кожен окремо, не були належним чином оцінені судом при винесенні рішення, а тому вважає їх упередженими та не об`єктивними.
Зазначає, що судом також взято до уваги застарілі відомості, які містяться в характеристиці, виданій Тальнівською міською радою, а саме, що вона не добросовісно виконує обов`язки матері, зловживає алкоголем. Однак, суд не дослідив дані зазначені в характеристиці. Судом не допитано жодного свідка, ні сусідів, ні жителів села, які добре знають її та її родину.
Крім того, судом не надано їй прав на захист.
Вважає, що судом не було доведено, що вжито всіх заходів впливу на неї, оскільки ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за неналежне виховання дітей вона не притягувалась, ніякої профілактичної роботи з нею не проводилось, про що свідчить відсутність в матеріалах справи будь-яких роз`яснень підписаних нею особисто.
Не досліджувалось її ставлення до дітей та дітей до неї, як до матері, що є недопустимим при винесенні рішення про позбавлення батьківських прав.
Вказує, що прагне повернути дітей до їх рідної домівки, до рідної сім`ї та виконувати обов`язки по їх вихованню та утриманню.

08 листопада 2022 року від Органу опіки та піклування, виконкому Тальнівської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в якому просив суд рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, апеляційну скаргу - безпідставною, такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції встановив та виходив з того, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Вказує, що на момент відібрання дітей у відповідача, протягом розгляду даної справи, на момент прийняття судового рішення і до теперішнього часу спосіб життя, побутові умови, реальне ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей не змінився та не покращився.
ОСОБА_3 продовжує вживати алкогольні напої, витрачати дитячі соціальні виплати на придбання алкоголю, веде аморальний спосіб життя, продуктами харчування сім`я не забезпечена, город не садила, він заріс бур`яном, дров на заму не заготовила. Постійно залишала малолітніх дітей без догляду. 
Крім того, відповідач не працювала і не працює, доходу не отримує, не піклується матеріальним утриманням дітей, не сплачує кошти на утримання дітей, ігноруючи вимоги закону, так і стягнення за судовим рішенням, допущене до негайного виконання.
Побутові умови не покращилися, в помешканні, де проживали дівчатка, безлад та антисанітарія, діти не мають в достатній кількості сезонного одягу та відповідного взуття. Одяг дітей брудний, в обмеженій кількості та не по сезону.
Звертають увагу, що за час відібрання дітей, з 09.11.2021, ОСОБА_4 не проявляла інтересу до дітей. 07.01.2022 з`явилася в закладі, проте не була допущена у зв`язку із яскраво вираженим запахом та залишковими ознаками алкогольного сп`яніння. Коли у грудні 2021 року захворіла ОСОБА_1 виявилось, що в неї не заключено декларації із сімейним лікарем, а мати, ОСОБА_3 , після звернення до неї, категорично відмовилась вчинити дану дію, що вказує на безвідповідальне ставлення до своїх батьківських обов`язків що виховання, лікування та навчання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками дітей записані батько - ОСОБА_7 та мати ОСОБА_4 (а.с. 14-15).
Згідно з повідомленням соціального педагога ОСОБА_8 , батькам неодноразово надавали рекомендації по усуненню неблагополучної обстановки, але вони до них не дослухались. Причиною неблагополуччя є зловживання батьками алкоголю (а.с. 23).
Відповідно до характеристики виданої Вишнопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів Черкаської області вбачається, ОСОБА_2 у навчальній діяльності виявляє неповні можливості, не привчена до самообслуговування, потребує постійного контролю зі сторони вчителя. Мама ОСОБА_4 не завжди забезпечує всім необхідним шкільним приладдям та речами дитину (а.с. 24).
Рішеннями Виконавчого комітету Вишнопільської сільської ради від 12 грудня 2018 року № 43, від 13 травня 2020 року № 14, зокрема, ОСОБА_4 попереджено, що в разі подальшого неналежного виконання батьківських обов`язків і не створення необхідних умов для виховання і навчання дітей вона буде притягнута до адміністративної відповідальності (а.с. 10-11).
Згідно з актом обстеження умов проживання від 21.05.2021 для дітей не створені умови для проживання та навчання, діти не доглянуті, брудні. В будинку брудно. Сім`я тримає підсобне господарство комунальні зручності відсутні. З батьками проведено профілактичну бесіду та попереджено про стан виконання свої батьківських обов`язків (а.с. 19).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.06.2021, умови проживання задовільні, наявне підсобне господарство, побутова техніка (холодильник, телевізор, пральна машина). З батьками проведена профілактична бесіда (а.с. 18).
З актів обстеження матеріально-побутових умов від 06.07.2021 №21, 21.07.2021 № 40, від 28.09.2021 № 57 вбачається, що в будинку брудно, продукти харчування відсутні, проживають за рахунок тимчасових заробітків, відсутні чисті речі та білизна, в акті від 28.09.2021 додатково зазначено, що мати перебувала в нетверезому стані (а.с. 20-22). 
Згідно з актом обстеження умов проживання від 04.11.2021 для дітей не створені умови для проживання та навчання, діти одягнені в брудний одяг. Мати періодично вживає алкоголь. З матір`ю проведено бесіду та попереджено про стан виконання свої батьківських обов`язків (а.с. 16).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.11.2021 умови проживання не задовільні, в будинку та біля будинку брудно, в кімнатах антисанітарний стан, речі розкидані, продукти харчування відсутні, в будинку холодно, постільна білизна брудна. Для дітей не створені умови для проживання та навчання, діти голодні, брудні. Мати вживає алкоголь. При огляді меншої дитини фельдшером ФАПУ було встановлено, що та хвора та потребує лікування. Було прийнято рішення про влаштування дітей в Тальнівську ЦРЛ для лікування та подальшого влаштування дітей (а.с. 17).
Згідно з повідомленням соціального педагога та директора школи (без зазначення дати складення), будинок при огляді знаходиться в занедбаному стані, ліжко, де спить дитина, зі слів матері, взагалі без постільної білизни, окремого місця для навчання немає, особисті речі та одяг в брудному стані, місце, де готується їжа знаходиться в антисанітарних умовах. Батькам надавались неодноразово пояснення (а.с. 23). 
В характеристиці ОСОБА_2 зазначено, що вона навчається в четвертому класі, виявляє неповні можливості, відстає в навчанні. Дитина активна, але близьких друзів не має. Не завжди має охайний вигляд, приходить дуже часто в брудному одязі, не завжди має необхідні для навчання речі. Не відвідує школу лише по хворобі, часто запізнюється (характеристика без зазначення дати) (а.с. 24).
Згідно пояснень жителів АДРЕСА_1 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 08.11.2021 ОСОБА_4 постійно вживає алкогольні напої, не займається вихованням і навчанням, діти голодні, брудні, продуктів харчування немає (а.с. 25). 
З пояснень ОСОБА_4 від 29.10.2022 вбачається, що вона обіцяє дбати про дітей, не вживати алкогольних напоїв, навести порядок в будинку (а.с. 26).
Директор Тальнівського міського територіального центру обслуговування, у зверненні від 30.09.2021 № 313, адресованому начальнику відділу служби у справах дітей Тальнівської міської ради, посилаючись на періодичні відвідування сім`ї ОСОБА_4 , де було зафіксовано незадовільні умови проживання для дітей не виконання належним чином батьківських обов`язків, просив розглянути питання про доцільність перебування дітей у сім`ї ОСОБА_4 на комісії з питань захисту прав дитини виконкому Тальніської міської ради (а.с. 27).
Висновком виконавчого комітету Тальнівської м/ради № 4950/01-14 від 15.11.2021 визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).
Рішенням Тальнівської м/ради Черкаської області від 10.11.2021 № 346 вирішено відібрати негайно малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від матері ОСОБА_4 (а.с. 8).
Згідно характеристики виданої в/комітетом Тальнівської м/ради від 11.11.2021 № 475 ОСОБА_4 зареєстрована в с. Вишнопіль з 31.08.2012 року. Перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 . Не добросовісно виконує обов`язки матері, зловживає спиртними напоями (а.с. 12).
З пояснення директора центру КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані» від 22 липня 2022 року № 215 вбачається, що за час перебування дітей у центрі мати дівчаток ОСОБА_4 провідала дітей 07.01.2022, але не була допущена до дітей, так як був яскраво виражений запах та залишкові явища алкогольного сп`яніння, не цікавилася їх життям, здоров`ям та умовами перебування у центрі (а.с. 46).
З пояснення директора центру КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані» від 07 листопада 2022 року № 215 вбачається, що за час перебування дітей у центрі мати дівчаток ОСОБА_4 провідала дітей 07.12.2021, 07.01.2022 але не була допущена до дітей, так як був яскраво виражений запах та залишкові явища алкогольного сп`яніння, не цікавилася їх життям, здоров`ям та умовами перебування у центрі. 20.11.2022 приїхавши до центру влаштувала скандал, істерики (а.с. 109).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 23.02.2022 у Тальнівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 08. Прізвище після одруження ОСОБА_13 (а.с. 51).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами та доказами наданими в суді апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з принципом диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 49 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У ч. 1, ч. 2,ч. 5 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
В оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Частиною 1 ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 1 - ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Частиною 4 ст. 164 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В постановах від 17 червня 2021 року у справі №466/9380/17 (провадження №61-2175св20), від 26 січня 2022 року у справі №203/3505/19 (провадження №61-14351св21) Верховний Суд, зокрема зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§57, §58).
У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100).
У п. 15, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Апеляційний суд дійшов переконання, що висновок суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам малолітніх дітей, так як відповідач, ОСОБА_14 , ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей, а саме: тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для їх життя і здоров`я, а в даному випадку є необхідність в подальшому дослідження питання щодо наявності сексуального насильства та притягнення винних до відповідальності.
На ряду з цим, апеляційний суд погодився з доводами апеляційної скарги про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а суд повинен дослідити ставлення матері до дітей, її прагнення повернути дітей до рідної домівки та її бажання виконувати обов`язки по їх вихованню та утриманню, тому суд апеляційної інстанції, неодноразово оголошуючи перерву в процесі розгляду справи, надав право відповідачу подати докази добросовісного виконання нею своїх батьківських обов`язків, докази наведення порядку у будинку та здійснення прояву зацікавленості щодо доньок.
Крім того, судом також, за клопотанням позивача, яке підтримано ним в судовому засіданні, долучено до матеріалів справи письмові докази, фото та відео (відео було предметом дослідження суду першої інстанції).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дітьми ОСОБА_3 .
Згідно з довідками КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» від 09.11.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поступили до КЗ в «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» 09.11.2021.
При первинному огляді лікарем педіатром ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено: у дитини на волосяній частині голови масове поширення педикульозу (воші та гниди), тіло не мите, волосся закуйовджене, зліпилося від бруду і педикульозу з неприємним запахом. Одяг не по віку і зросту, брудний, підгузок присох до дитячого тіла, попрілості і рани від недотримання гігієни тіла дівчинки. У дівчинки підвищена температура тіла, кашель, розлад шлунку, постійно плаче, відмовляється від їжі.
При первинному огляді лікарем педіатром ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: тіло дитини не мите, брудне, з неприємним запахом, волосся не мите, брудне, вся волосяна частина голови покрита масовим педикульозом (живі воші, гниди) з неприємним запахом, на шкірі тіла і верхніх кінцівок сліди корости. У дитини вальгусна деформація гомілки (вроджене захворювання гомілки, яке потребує лікування та корекції в перші роки життя, в даний час дитина не стає на повну стопу, а тільки на пальчики і прикульговує). У дівчинки порушення зору у вигляді гіперметропії (дальнозоркість), корегування, лікування не проводилося, відповідно записів у медичній картці Ф-26, і Ф - 63, не були придбані окуляри для постійного носіння. Пройшла огляд в окуліста, проведено корекцію зору, придбані окуляри. Під час перебування в центрі, була направлена на лікування з приводу гострого правобічного отиту (нелікованого і запущеного), з приводу цього знаходилась на стаціонарному лікуванні в Уманській міській лікарні. 
Відповідно до висновку директора КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» Бурської Н. В. від 10.11.2022, за результатами психологічного дослідження, неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що у дівчинки швидко змінюється емоційний стан, частково проявляються ознаки депресивного стану і негативу, замкнутості, ефект відчуження, непотрібності, відсутності уваги, любові, розуміння потреб дитини, причиною яких є обмеження спілкування, турботи, уваги і любові з боку батьків, що призвело до усамітнення, небажання спілкуватися з іншими, що не є характерним у підлітків шкільного віку. Дівчинка намагалась шукати розуміння у дорослих, які б її розуміли і підтримували поза сім`єю. Низька самооцінка свідчить про неприйняття самої себе позитивно.
Особистісний рівень розвитку та рівень інтелектуального розвитку не відповідає віку підлітка. Крім того, у ОСОБА_15 діагностували відставання від розвитку комунікативної сфери, а саме відсутні характерні віку вміння та навички встановлювати та підтримувати мовні контакти, дівчинка вступає в розмову лише з тими, хто з нею розмовляє пошепки і на рівні.
Дівчинка, на час відібрання, не вміла читати, писати під диктування, текст переписувала з помилками не відтворюючи в повній мірі побачене, математичні дії обмежені, немає наочно-дійового мислення. ОСОБА_16 не орієнтувалась в часі, просторі, навколишньому середовищі, мала обмежений світогляд.
При цьому, у ОСОБА_15 не виявлені відхилення у психічному розвитку, але серйозні порушення в морально-емоційному та соціальному розвитку у порівнянні з нормальним розвитком, характерним для даного віку.
Зі слів ОСОБА_15 , вона постійно була свідком сексуальних розваг співмешканця матері, брата, дядька з маминою подругою, які займались сексом в чотирьох, а потім її матір, на очах у дітей, задовольняла свої потреби в стані алкогольного сп`яніння. Дід та її брат ОСОБА_17 неодноразово намагалися спонукати до сексуальних розваг, роздягалися, знімали нижню білизну, мацали дитину, змушували роздягатися, дитина тікала з хати та ховалася в сараї, щоб потім вночі повернутися в будинок. Мати постійно посилала дитину за горілкою, тому що постійно була в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_16 також неодноразово вживала алкогольні напої, зокрема горілку та пиво, слово «пиво» викликає посмішку і мотив задоволення.
Найбільші страхи в ОСОБА_15 були за маленьку сестричку, яка постійно спала, так як мати годувала дитину постійно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_16 думала, що вона померла. Всі турботи догляду за меншою сестрою були на ній, мати взагалі не турбувалася за неї, тому ОСОБА_16 була маленькою матір`ю їй. ОСОБА_16 не відвідувала школу, оскільки доглядала за меншою сестрою.
Співмешканець постійно бив матір і її лозиною, кидав будь-якими предметами на маленьку дитину, коли вона плакала, щоб затихла. 
Психолог зазначила, що причиною соціального неприйняття ОСОБА_15 в соціумі було ігнорування потребами дітей, неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дітей, ігнорування інтересів підлітка, відчуження і не любов до дитини (а.с. 178-180).
Враховуючи встановлені обставини щодо емоційно-психологічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів дійшла висновку про недоцільність, у виконання вимог ст. 171 СК України, з`ясування її думки при вирішенні питання, що стосується її життя, а саме позбавлення батьківських прав її матері.
Згідно з характеристикою виданою в/комітетом Тальнівської м/ради від 25 жовтня 2022 року № 217, ОСОБА_4 зареєстрована в с. Вишнопіль з 31.08.2012 року. За час проживання в селі з жителями села в суперечки не вступала. Вживає спиртні напої. Постійного місця роботи не має. Город не садила, заріс бур`янами (а.с. 104).
Відповідно до довідки Відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) від 03.11.2022, дані про нараховану заробітну плату з 01.01.2022 по 01.11.2022 на громадянку ОСОБА_3 за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні (а.с. 105).
Будь-яких даних про працевлаштування ОСОБА_18 з зазначенням періоду стороною відповідача надано не було. 
Отже, ОСОБА_3 протягом тривалого часу є безробітною, в тому числі після відібрання дітей, з 10.11.2021, та до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, дані щодо наявності доходу у відповідача відсутні.
Крім того, відповідно до відповіді Відділу поліцейської діяльності № 1 Звенигородського районного відділу ГУНП в Черкаській області від 17.11.2022 № 5113/58/01-2022, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , співмешканець, а з 23.02.2022 чоловік відповідача, який проживав в АДРЕСА_4 в одному будинку із відповідачем та її дітьми, в 2022 році неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 177, 176, 178, 175-1 КУпАП, тобто за придбання, виготовлення, зберігання самогону, розпивання алкогольних напоїв у заборонених місцях у п`яному вигляді, куріння у заборонених місцях (а.с. 201).
Органами опіки за період з травня 2021 року по листопад 2022 року у відповідних актах було зафіксовано неналежні умови для проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , до матеріалів справи також було додано відео, яке здійснено до відібрання дітей у матері, та відображено у відповідних актах того періоду, в яких також зазначено, що з матір`ю неодноразово проводились бесіди щодо належного утримання дітей та її попереджено про виконання своїх обов`язків.
Оглядом наданих відео підтверджено висновки Органу опіки, викладені в актах, щодо відсутності належних умов для проживання дітей та відсутність належного догляду за ними, що стало, в тому числі, підставами для їх відібрання.
Крім того, Органом опіки також надані акти обстеження умов проживання від 08.08.2022, 21.10.2022, 04.11.2022, фото та оцінки потреб сім`ї від 25.10.2022, тобто складених після відібрання дітей та ухвалення оскаржуваного рішення, з яких вбачається, що ОСОБА_4  не працює, зловживає спиртними напоями, ставлення до дітей не змінила. Для огляду будинку двері не відкривали, на подвір`ї було дуже брудно, розкидане сміття, росли бур`яни, город не саджений, не створено належних умов для проживання дітей. В актах також зазначено, що ОСОБА_19 не змінила свого ставлення до дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, продовжує вживати алкогольні напої (а.с. 101-103, 170-175).
На противагу зазначеним актам, представником ОСОБА_19 - адвокатом ОСОБА_20 надано фото на яких зображено, зокрема будинок зовні, зсередини, фото вмісту холодильника, фото картоплі та полички з продуктами. Проте, враховуючи, що вказані фото зроблено за відсутності органів опіки, свідків, тощо, встановити коли саме вони зроблені, а у відношенні холодильника та продуктів де саме, не можливо.
Крім того, аналізуючи фото, суд звертає увагу на те, що на фото зображено дві кімнати, а всього на фото в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , зображено два ліжка і одне дитяче ліжечко, а зареєстровано та проживає чотири повнолітні особи, ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_12 , сини: ОСОБА_5 , ОСОБА_21 та дві малолітніх дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідач не запрошувала органи опіки для інспектування умов проживання та встановлення наявності, на її думку, належних умов для проживання дітей в АДРЕСА_4 , зокрема наявності окремого спального місця, місця для навчання дітей, тощо. 
Зазначаючи в апеляційній скарзі, що судом не допитано жодного свідка, ні сусідів, ні жителів села, які добре знають її та її родину, будь-якого клопотання про допит світків в апеляційній інстанції не заявляла.
Як було встановлено судом першої інстанції, за час перебування дітей у КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані» мати дівчаток ОСОБА_4 провідала дітей 07.12.2021, 07.01.2022, але не була допущена до дітей, так як був яскраво виражений запах та залишкові явища алкогольного сп`яніння, не цікавилася їх життям, здоров`ям та умовами перебування у центрі. 20.11.2022, приїхавши до центру, влаштувала скандал та істерики.
На ряду з цим, з моменту винесення оскаржуваного рішення і до винесення постанови апеляційним судом, ОСОБА_4 , крім 20.11.2022, жодного разу не відвідувала дітей у КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані».
Крім того, за період з відкриття апеляційного провадження у справі 01.11.2022 по 10.01.2023 відбулося 6 судових засідань, 16.11.2022, 23.11.2022, 30.11.2022, 16.12.2022, 22.12.2022, 10.01.2023, проте ОСОБА_4 прибула в судове засідання, в режимі відеоконференції за її клопотанням, лише 16.11.2022, 30.11.2022. Про причини неможливості особисто прибути в інші судові засідання для надання пояснень по суті спору та надання заперечень проти доводів позивача суду не повідомляла та доказів поважності її відсутності не надавала. Адвокат ОСОБА_4 - ОСОБА_20 хоча і була присутня в судових засіданнях, проте пояснити поважність причин відсутності довірителя не могла. 
Отже, відповідач, мати дітей, не змінила свою поведінку по вихованню до дітей, що підтверджується вищевикладеними доказами.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними, та підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що обставини про свідоме, винне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей є доведеними. Отже, наявні підстави для позбавлення її батьківських прав, що відповідає вимогам ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, інтересам малолітніх дітей, так як відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та не надала суду апеляційної інстанції доказів зміни свого ставлення до дітей. 
Крім того, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задоволено, а особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України), суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача аліменти на утримання малолітніх доньок, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2021 до повноліття дітей.
Разом з цим, 29 вересня 2021 року під час перегляду судових рішень про задоволення позову про позбавлення батьківських прав по справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Також Верховний Суд зауважив, що лише факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом не досліджено ставлення скаржниці до дітей, а дітей до неї, не враховано її прагнення повернути дітей до домівки є безпідставним, оскільки апеляційний суд під час розгляду справи, оголошуючи перерву, надав можливість відповідачу надати докази зміни свого відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, що не відбулося. Крім того, відповідач навіть не прибувала у судові засідання для доведення своєї позиції, хоча належним чином повідомлялась. Тому і в подальшому відповідач не позбавлена такої можливості. 
Інші наведені доводи апеляційної скарги ґрунтується на незгоді з оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції, висновків суду також не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.        
Повний текст постанови складено 13 січня 2023 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко