07.03.23
22-ц/812/279/23

Єдиний унікальний номер судової справи: 945/1291/21 
Провадження № 22ц/812/279/23 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.

Постанова
іменем України

07 березня 2023 року м. Миколаїв Справа №: 945/1291/21 
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Самчишиної Н.В., 
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,
за участі: позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шаронової Н.О., в приміщенні того ж суду, цього ж дня о 14 год. 50 хв., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років,
встановила:

20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтовувала наступним.
З 2018 року вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Шлюбні відносини не склалися, відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. 
Вона не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Іншого доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, не отримує.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. 
ОСОБА_1 вказувала, що вона також звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Посилаючись на наведене, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу.
Не погодившись з таким рішенням суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів заробітку, починаючи з 21 липня 2021 року і до 27 жовтня 2022 року. 
Скаргу обґрунтувала порушенням судом норм цивільно-процесуального законодавства, оскільки суд не роз`яснив необхідність надання додаткових доказів на підтвердження можливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, 03 березня 2023 року відповідач подав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. ОСОБА_2 зазначав, що сплачує аліменти на утримання дитини, з позовом ОСОБА_1 не згоден. Він перебуває на службі в лавах ЗСУ. 08 квітня 2022 року отримав поранення при захисті Батьківщини. На даний час проходить лікування та реабілітацію, які потребують значних витрат. З ОСОБА_1 проживав без реєстрації шлюбу та вважав, що позивач не має права на отримання аліментів.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці, як матері, яка доглядає дитину до трьох років. 
Відповідно до частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріально допомогу (частина четверта статті 84 ЦК України).
Отже, для призначення судом утримання матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище матері, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу матері.
Частина перша статті 79 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що сторони не перебували у шлюбі між собою, але  мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Позивачка до досягнення дитиною трьох років не працювала, доглядала дитину, що не спростовано відповідачем.
Судовим наказом, виданим Миколаївським районним судом Миколаївської області 31 серпня 2021 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві у відповідача наявна переплата в розмірі 7 710 грн.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17 листопада 2022 року №6173 ОСОБА_2 отримав поранення, пов`язане з проходженням військові служби, консолідуючий вогнепальний перелом обох кісток лівого передпліччя (08.04.2022) з наявністю метало фіксаторів з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки.
У зв`язку з отриманим пораненням відповідач проходив лікування та за рекомендаціями консультативного висновку спеціаліста є необхідність проходження подальшого оперативного лікування.
Відповідач є особою працездатного віку. Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 він отримує грошове забезпечення.
20 липня 2021 року звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 вказувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, через що просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.
Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачу.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та вважає, що на підставі пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про часткове задоволення позову.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання позивачки, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_2 є платником аліментів на утримання дитини сторін відповідно до судового наказу від 31 серпня 2021 року, стан його здоров`я, та вважає, що обґрунтованим розміром аліментів на утримання матері дитини є 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 липня 2021 року до досягнення дитиною трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги (пункт 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), який мав складати 2270 грн (908 грн + 1362 грн), з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в зазначеному розмірі.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання у розмірі 1/10 (одна десята) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи від дня подання позовної заяви з 20 липня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         Н.В. Самчишина

Судді:                                                          В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 07 березня 2023 року.