КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
SimSun	
SimSun		

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
SimSunСправа № 759/12696/21	 	
SimSun№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1849/2023	 	
SimSunГоловуючий у суді першої інстанції: Твердохліб Ю.О.	 	
SimSunДоповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.	 	
 
14 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді: Семенюк Т.А.
Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,
при секретарі – Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», назву якого змінено на Акціонерне товариство «Сенс Банк» про визнання іпотеки припиненою та зняття обтяження,-
 
В С ТА Н О В И В :
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до АТ «Альфа – Банк», посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 25 січня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 800002967, на забезпечення виконання якого 13 травня 2010 року між сторонами укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.
На виконання умов кредитного договору за період з 12 лютого 2008 року до 25 вересня 2018 року позивач сплатив 157 411,32 дол. США.
14 вересня 2018 року на адресу позивача надійшло повідомлення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням. 21 листопада 2018 року державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макаров О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 листопада 2018 року здійснив запис про реєстрацію права власності на квартиру за банком, який скасований наказом Міністерства юстиції України від 30 січня 2019 року. Проте 23 квітня 2019 року право власності на спірну квартиру було перереєстровано за банком державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» (м. Київ).
Згідно з довідкою про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 21 грудня 2019 року № 299 банк здійснив анулювання заборгованості за кредитним договором у сумі 2 567 991,83 грн у зв'язку із задоволенням вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття на нього права власності.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року визнано неправомірними дії державного реєстратора КП «Світоч» м. Києва при проведенні державної реєстрації права власності за банком на спірну квартиру та поновлено право приватної власності на цю квартиру за позивачем.
Враховуючи, що банк прийняв рішення про прощення боргу, зобов'язання позивача за кредитним договором припинилося. 
Пропущення строків пред'явлення кредитором вимог до боржника фактично позбавило банк права вимоги за договором, а отже, і права вимагати в суді захисту відповідного права. Оскільки його основне зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем є припиненим, тому немає підстав для утримання під обтяженням чи обмеженням його майна, переданого в іпотеку.
У зв’язку із викладеним просив визнати припиненою іпотеку згідно з іпотечним договором від 13 травня 2020 року № 800002967-И2, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнаровською І. А. та зареєстрований в реєстрі за № 2547, укладений ним з ПАТ «Альфа-Банк», виключити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень про обтяження (заборону відчуження) квартири АДРЕСА_1, внесених на підставі іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 800002967-И2.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року в позові ОСОБА_1. відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано фактичні обставини справи.
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що прощення або анулювання боргу є одностороннім правочином, який вчиняє кредитор на власний розсуд та який не потребує дій на його виконання. Правочин, спрямований на припинення зобов’язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим в момент отримання боржником письмової заяви кредитора про прощення боргу. При цьому рішення про анулювання боргу прийнято ПАТ «Альфа-Банк» добровільно, а відтак, він мав враховувати всі можливі ризики, пов’язані з прийняттям такого рішення. Суд проігнорував той факт, що рішення ПАТ «Альфа-Банк» про анулювання боргу не було скасовано ані в судовому, ані в позасудовому порядку.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1. задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Судом встановлено, що 25.01.2008 року між ОСОБА_1. та ЗАТ «Альфа-Банк» укладений кредитний договір №800002967, відповідно до умов якого ЗАТ «Альфа-Банк» надало ОСОБА_1. кредит у розмірі 110 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 14% та кінцевим строком повернення 25.01.2028 року.
Відповідно до п. 2.4 даного договору кредитні кошти надавалися позивачеві для часткової оплати вартості двокімнатної квартири (50% вартості), що будувалася в АДРЕСА_1 (а.с. 12-17).
В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 13.05.2010 року між ОСОБА_1. та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено іпотечний договір №800002967-112, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2547. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яку сторони оцінили 1 024 800, 00 грн, що по курсу НБУ станом на 13.05.2010 року становило 129 297, 62 доларів США (а.с. 20-25).
ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов’язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 25.08.2018 року становила 109 475,18 доларів США, що було еквівалентно 3 052 768,82 грн., що підтверджується повідомленням від 05.09.2018 року № 77789-102-б-/б (а.с. 34).
21.11.2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макаровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.11.2018 року за індексним номером: 44178274 відносно квартири адресою: АДРЕСА_1 здійснено запис №29041630 про реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк», внесений 21.11.2018 року о 15:51:54 до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 05.12.2018 року №148160343.
Наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2019 року вказане рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макарова О.В. скасоване та здійснено реєстрацію права власності на квартиру за позивачем, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень від 18.02.2019 року № 156689665 (а.с.38).
В порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку» державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» (м. Київ) Алієвим Гусєйном Азіз Огли 23.04.2019 року о 19:18:42 було перереєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», про що прийнято рішення державним реєстратором про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 46618476 та здійснено запис 31319281 (а.с. 43).
Після набуття права власності на квартиру 21.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» надіслало ОСОБА_1. повідомлення № 299, в якому вказало, у зв'язку із задоволенням вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом набуття на нього права власності, воно здійснило анулювання заборгованості за кредитним договором у сумі 2567991,83 грн. (а.с. 75).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року задоволено позов ОСОБА_1. та визнано дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли при проведенні 23.04.2019 року державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1700426580000, а саме реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1; скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, від 23.04.2019 р. 19:06:22, номер запису права власності №31319281, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:1700426580000; поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:1700426580000, за ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2010року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. за реєстровим номером №2542 (а.с.46- 66).
Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1. задоволено, з підстав, викладених у постанові. Визнано дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли при проведенні 23.04.2019 р. державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1700426580000, а саме реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, від 23.04.2019 р. 19:06:22, номер запису права власності №31319281, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:1700426580000, поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:1700426580000, за ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2010 р, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. за реєстровим номером №2542 (а.с. 67-74).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зобов’язання позичальника перед банком не виконані, рішення про анулювання (прощення) боргу за кредитним договором прийнято АТ «Альфа-Банк» за умови набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека – це вид забезпечення виконання зобов’язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов’язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов’язання і є дійсною до припинення основного зобов’язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов’язання боржником – фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 
Відтак, положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку спеціальну самостійну підставу припинення зобов’язання, як позасудове врегулювання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора-іпотекодержателя.
У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» (на час виникнення спірних правовідносин у справі, що є предметом касаційного перегляду, – частина п’ята статті 36 Закону України «Про іпотеку») вказує на недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання саме боржником основного зобов’язання після завершення позасудового врегулювання шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, передане в іпотеку саме боржником, за відсутності інших забезпечувальних договорів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання припиненою іпотеки згідно іпотечного договору №800002967-112 від 13.05.2010 року та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень про обтяження (заборону відчуження) квартири АДРЕСА_1, внесених на підставі Іпотечного договору №800002967-112 від 13.05.2010 року, ОСОБА_1 посилався на те, що пропущення строків пред'явлення кредитором вимог до боржника фактично позбавило АТ «Альфа-Банк» права вимоги за договором, а, отже, і права вимагати захисту відповідного права в суді. АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про прощення боргу за кредитним договором, у зв’язку з чим зобов'язання по кредитному договору припинилось.
Разом з тим, пропуск кредитором строків звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором іпотеки або пропущення строків задоволення своїх вимог у інший позасудовий спосіб не може бути підставою для припинення іпотеки згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що прощення або анулювання боргу є одностороннім правочином, рішення про анулювання боргу прийнято ПАТ «Альфа-Банк» добровільно, а відтак, він мав враховувати всі можливі ризики, пов’язані з прийняттям такого рішення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки – спірну квартиру зареєстроване за АТ «Альфа-Банк».
Враховуючи звернення стягнення в позасудовому порядку на предмет іпотеки та реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа-Банк», відповідач – кредитор вчинив односторонній правочин щодо прощення боргу на суму 2 567 991,83 грн, про що 21 грудня 2019 року направив ОСОБА_1 повідомлення № 299, який в силу статті 204 ЦК України є чинним, адже не оспорений та не відкликаний.
Дії кредитора щодо прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором, зобов’язання за яким було припинено раніше, спричиняють виникнення у боржника обов’язку зі сплати податків за відсутності будь-якого зобов’язання.
Як вбачається з повідомлення № 299 від 21.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_1. за кредитним договором у сумі 2567991,83 грн. прийняте у зв'язку із задоволенням вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом набуття на нього права власності в порядку, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку». 
Разом з цим, як встановлено судом, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року та постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року предмет іпотеки було повернуто у власність іпотекодавця ОСОБА_1., вся погашена за його рахунок заборгованість була поновлена, оскільки фактично іпотекодержатель не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.
Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, Верховний Суд зазначив, що враховуючи, що реєстрація за банком права приватної власності на предмет іпотеки – спірну квартиру – скасована постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, а правочин щодо прощення боргу в певній частині є чинним, суди, ухвалюючи рішення у цій справі, зобов’язані були встановити дійсний розмір заборгованості позивача за кредитним договором з урахуванням зміни кредитором строку виконання зобов’язання відповідно до повідомлення банку від 05 вересня 2018 року № 77789-102б/б та з урахуванням від встановленого вирішити спір.
Відповідно до ст. ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
З’ясовуючи дане питання, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
З повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 05 вересня 2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1. за кредитним договорм складала 109475,18 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 25 серпня 2018 року становило 3052768,82 грн. (т.1 а.с. 34).
Як вбачається з матеріалів справи,- довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 21 грудня 2019 року, ринкова вартість предмета іпотеки - спірної квартири – визначена на рівні 1551000 грн., залишок заборгованості за кредитним договором № 800002967 від 25 січня 2008 року за офіційним курсом НБУ станом на 23 квітня 2019 року склав 2567991,83 грн. (т. 1 а.с. 75).
Враховуючи, що за курсом НБУ станом на 23 квітня 2019 року курс долара США становив 2677,5371 грн. за 100 доларів США, залишок заборгованості ОСОБА_1. за кредитним договорм у валюті кредиту становил 95908,73 долара США.
З огляду на те, що відовідач вчинив односторонній правочин про прощення боргу на залишок заборгованості за кредитним договором, після скасування реєстрації за банком права приватної власності на предмет іпотеки – спірну квартиру, у ОСОБА_1. залишився борг за кредитним договором № 800002967 від 25 січня 2008 року в розмірі 13566,45 доларів США (109475,18 – 95905,73 = 13566,45 доларів США).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зобов’язання позичальника за кредитним договором залишилися невиконаними, оскільки рішення про анулювання боргу ОСОБА_1. було прийнято АТ «Альфа-Банк» за умови отримання ним у власність предмета іпотеки, право власності АТ «Альфа-Банк» на який згодом було припинено шляхом скасування реєстрації такого права, а вимоги кредитодавця в інший спосіб не виконані, відтак, відсутні підстави вважати припиненим зобов’язання ОСОБА_1. за кредитним договором та припинення іпотеки, яка є способом забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором.
Як зазначено вище, після скасування реєстрації за банком права приватної власності на предмет іпотеки – спірну квартиру, у ОСОБА_1. залишився борг за кредитним договором № 800002967 від 25 січня 2008 року в розмірі 13566,45 доларів США.
Оскільки розмір заборгованості за кредитним договором № 800002967 від 25 січня 2008 року не є предметом розгляду в межах заявленого позову, колегія суддів не встановлює розмір заборгованості на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їїх правильність. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлений 23 березня 2023 року.

Головуючий 

Судді