Справа № 2-757/11                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М. 
Провадження № 22-ц/811/4610/21                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
секретаря: Гай О.О.
за участю: представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, заінтересована особа: ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») про визнання недійсним акту державного виконавця,
ВСТАНОВИЛА:
31.03.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила:
-поновити строк на подання скарги;
-визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо неповідомлення боржника та стягувача у виконавчому провадженні № 36991627 про складання акту державного виконавця від 26.03.2014 та не виклику представника ПП «НИВА-В.Ш.» для складання акту державного виконавця від 26.03.2014;
-визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо складання акту державного виконавця від 26.03.2014 за відсутності представника ПП «НИВА-В.Ш.» та неповідомлення стягувача і боржника;
-визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо не надсилання акту державного виконавця від 26.03.2014сторонам виконавчого провадження після його складання;
-визнати незаконним та скасувати акту державного виконавця від 26.03.2014, підписаний головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзою Г.М.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, заінтересована особа: ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») про визнання недійсним акту державного виконавця - відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Наголошує, що судом не звернуто увагу на той факт, що державним виконавцем проігноровано її заяву про рецензування звіту про оцінку майна. Також даний факт не оцінювався, а судом помилково зазначено, що факт який оскаржується ОСОБА_1 досліджувався іншим судом.
Вказує на те, що згідно ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», чинній на момент звіту (03.09.2013), державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення (ч. 4 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження»). Однак, в порушення вищенаведеного державний виконавець не надсилала ОСОБА_1 звіт про оцінку квартири від 03.09.2013.
Стверджує, що звіту експерта Гречко І.Ю. вручено не було, а державний виконавець незаконно відмовив у проведенні рецензування.
Щодо строку на оскарження дій виконавця, зазначає, що з 2010 року вона постійно хворіла, часто перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому, до 22.03.2017 не брала участі ні в судових засіданнях, ні під час проведення виконавчих дій. Враховуючи небезпеку для життя, необхідність постійного лікування, постійних стресів вона не мала можливості ознайомитись з матеріалами справи, а відтак їй не було відомо про незаконність дій виконавчої служби. Поряд з цим, наголошує, що Франківський районний суд м. Львова прийняв її скаргу на дії державного виконавця без зазначення про порушення скаржником строку на оскарження, та не залишив скаргу без руху, як це передбачено Цивільним процесуальним кодексом України у випадку недотримання вимог при зверненні до суду.
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.
Від АТ «Таскомбанк», яке є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», надійшли заперечення на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.
Судом установлено, що на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби Львівського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 36991627 з виконання виконавчого листа № 2/1326/324/2012, виданого 18.12.2012 Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості в розмірі 191 213, 29 грн, відкрите 14.03.2013.
В межах вказаного виконавчого провадження Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського Управління юстиції складено Акт опису та арешту майна - квартири адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_1 
22.04.2013 Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області призначено експертизу та скеровано постанову експерту до виконання.
09.09.2013 надійшов звіт про оцінку вищевказаного майна та 25.09.2013 державним виконавцем скеровано повідомлення про оцінку нерухомого майна № 19904 від 23.09.2013 сторонам на ознайомлення.
05.02.2014 державним виконавцем видана довідка про відсутність повідомлення про оскарження оцінки описаного майна. Оскільки, ОСОБА_1 не подавала жодних заперечень проти визначення вартості (оцінки) майна, державним виконавцем було сформовано пакет документів щодо подальшої передачі на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 
03.03.2014 у Франківський ВДВС ЛМУЮ надійшов витяг з протоколу №5 засідання конкурсної комісії управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області щодо передачі на реалізацію арештованого майна.
05.03.2014 надійшло повідомлення Філії 14 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме Лот № 2 трикімнатна квартира площею 55, 4 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на 14.03.2014 в 09:30 год. за початковою ціною 452230 грн. без ПДВ.
13.03.2014 боржником було надіслано заперечення на повідомлення про оцінку майна, однак в такому було відмовлено у зв`язку із пропуском строків.
14.03.2014 прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок покупців. Так, 26.03.2014 державним виконавцем складено акт, згідно якого вищевказане майно було уцінено на 25% від первинної оцінки.
07.04.2014 у Франківський ВДВС надійшло повідомлення № 129Б2 про призначення прилюдних торгів на 22.04.2014 о 09:30 год. з початковою ціною - 339 172, 50 грн. без ПДВ.
22.04.2014 директором філії Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» затверджено протокол № 1414129-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Переможцем торгів оголошено - ОСОБА_4 .
08.07.2014 начальником Франківського ВДВС ЛМУЮ затверджено акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна.
31.03.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою про визнання незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо неповідомлення боржника та стягувача у виконавчому провадженні № 36991627 про складання акту державного виконавця від 26.03.2014 та не виклику представника ПП «НИВА-В.Ш.» для складання акту державного виконавця від 26.03.2014;визнання незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо складання акту державного виконавця від 26.03.2014 за відсутності представника ПП «НИВА-В.Ш.» та неповідомлення стягувача і боржника;визнання незаконними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо не надсилання акту державного виконавця від 26.03.2014 сторонам виконавчого провадження після його складання;визнання незаконним та скасувати акту державного виконавця від 26.03.2014, підписаний головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзою Г.М.
Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, яка кореспондується з статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
За змістом статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
Звернувшись до суду із даною скаргою 31.03.2017, ОСОБА_1 просила поновити строк звернення до суду із скаргою, посилаючись на те, що вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження лише 22.03.2017.
В оцінці доводів скаржника про поновлення строку на подання скарги, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_1 12.05.2014 звернулася до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ, Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», за участю третьої особи ПАТ «ВіЕс Банк», в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Франківського ВДВС ЛМУЮ в частині неповідомлення організатора прилюдних торгів - ПП «Нива-В.Ш.» Філія 14 (Львів) про зупинення 22.04.2014 виконавчого провадження № 36991627 на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2014 у справі № 6/465/114/14; визнати недійсними прилюдні торги, які відбулись 22.04.2014 по реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; визнати недійсним акт про проведені прилюдні торги з продажу арештованого майна боржника від 22.04.2014 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол № 1414129-2 від 22.04.2014 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири за адресою: АДРЕСА_1 (справа № 465/2694/14-ц).
У рішенні Апеляційного суду Львівської області від 09.06.2015 у справі № 465/2694/14-ц зазначено, що судом досліджувалися матеріали виконавчого провадження № 36991627.
Також встановлено, що представник ОСОБА_1 брав участь у судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи № 465/2694/14-ц.
Враховуючи наведене, доводи скаржника про те, що вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження лише 22.03.2017 не заслуговують на увагу, а скарга подана нею з пропуском строку, встановленого ст. 449 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина перша та друга статті 376 ЦПК України).
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що скарга ОСОБА_1 подана з пропуском строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, а підстави для поновлення строку на подання такої відсутні.
Наведене є підставою для залишення скарги без розгляду, відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги без розгляду.
Аналогічний висновок щодо можливості залишення судом апеляційної інстанції без розгляду скарги, поданої на підставі положень ст. 447 ЦПК України з пропуском процесуального строку, за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, викладено в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19).
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
                                                   ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року скасувати та постановити нову постанову. 
Скаргу ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, заінтересована особа: ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») про визнання незаконними дій залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 17.02.2023

Головуючий                                                        
Судді