Дата документу 03.04.2023 Справа № 337/505/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Єдиний унікальний № 337/505/19                                         Головуючий у 1 інстанції 
№ провадження 22-ц/807/540/23                                                Ширіна С.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого:                Бєлки В.Ю.
Суддів:                        Кухаря С.В.
                               Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - адвоката Істамової Ірини Володимирівни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.09.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12 530,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 22.01.2019 року в сумі 51 907,32 грн., яка складається з тіла кредиту - 10 292,38 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 20 002,80 грн., пені -18 664,17 грн., штрафу (фіксована частина) – 500,00 грн., штрафу (процентна складова) – 2 447,97 грн.
Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не сплачує.
Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 51 907,32 грн. та стягнути судові витрати по справі.
Заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2022 року заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року в задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Істамова І.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Залишилось поза увагою суду що сторони узгодили розмір базової процентної ставки. Відповідач підписуючи заяву позичальника, приєднався до Умов надання банківських послу, які є загальними і їх підписання позичальником не є обов`язковим. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою. Посилається на той факт, що позивачем не доведено належними до допустимими доказами факту погодження істотних умова кредитного договору. Зазначає, що виходячи з аналізу розрахунку заборгованості, позивач самостійно і безпідставно збільшував розмір заборгованості за тілом кредиту, списуючи з кредитного ліміту неузгоджені з відповідачем платежі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13 вересня 2013 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПритватБанку, на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальна».
Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 22 січня 2019 року становить 51 907,32 грн., яка складається з тіла кредиту – 10 292,38 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом – 20 002,80 грн., пені -18 664,17 грн., штрафу (фіксована частина) – 500,00 грн., штрафу (процентна складова) – 2447,97 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач, а також, що банком не обґрунтовано та не доведено розмір заборгованості відповідача.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із матеріалів справи вбачається, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем,  ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідач.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору. 
Окрім того, умови користування кредитом, викладені у Витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» є відмінними, а тому колегія вважає, що позивачем не доведено факту погодження з відповідачем певних істотних умов договору.
Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. 
Окрім того, колегія суддів відхиляє довід скаржника щодо незаконної відмови судом в стягненні з відповідача суми заборгованості за процентами. 
Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним доводом, оскільки в апеляційній скарзі банк вказує, що відповідно до умов договору, відповідач був зобов`язаний сплачувати банку відсоток за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Разом з тим, розрахунок заборгованості, наданий банком, здійснений виходячи з плаваючої річної відсоткової ставки в розмірі 30%, 34,8%, 42%, 43,2% річних. 
У зв`язку із зазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено позовну вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, як недоведену належними доказами.
Також колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги банку, щодо помилкового незастосування судом першої інстанції положень ст. 625 ЦК України, оскільки звертаючись до суду з позовом, банк зазначеної вимоги не пред`явив, відповідних розрахунків не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - адвоката Істамової Ірини Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 03 квітня 2023 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                               Е.А. Онищенко