Постанова
Іменем України
28 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 947/5562/21
провадження № 51-3110км22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                    ОСОБА_4 ,
захисника                                                        ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
прокурора                                                          ОСОБА_6 ,            
розглянув  у  відкритому  судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року в кримінальному провадженні № 42020160000000028.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1.        Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, та покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у рамках запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких встановлено до 26 жовтня 2022 року включно в межах строку досудового розслідування.
2.       Оскарженою ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 22 вересня 
2022 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на вищевказану ухвалу слідчого судді, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
3.        У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на норми Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини в галузі доступу до правосуддя та правові позиції Верховного Суду України і Великої палати Верховного Суду щодо оскарження ухвал слідчого судді, просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати як таку, що постановлена без дотримання вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Мотивує тим, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є процесуально можливим винятково при вирішенні питання про застосування щодо нього запобіжного заходу, однак, на момент покладення таких обов`язків на ОСОБА_7 запобіжний захід щодо нього вже було обрано раніше. Таким чином, на переконання захисника, постановлення слідчим суддею ухвали про покладення на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у рамках раніше обраного запобіжного заходу не передбачено процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, відтак суд апеляційної інстанції не вправі був відмовити у перевірці її законності.
Позиції інших учасників судового провадження
4.        У судовому засіданні суду касаційної інстанції захисник ОСОБА_5 підтримав свою касаційну скаргу і просив її задовольнити.
5.        Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви суду
6.        Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.   
7.        Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК  України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
8.       Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
9.       Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ст. 370 КПК України). 
10.   Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, ухвали, що перевіряються в апеляційному порядку, тому, безумовно, повинна відповідати вимогам ст. 370 КПК України.
11.   Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
12.   Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
13.   У ст.  309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
14.   Таким чином, існуючий порядок апеляційного оскарження ухвал слідчого судді передбачає як можливість окремого (самостійного) їх оскарження, так і подання заперечень проти них під час підготовчого провадження в суді.
15.   Такий механізм спрямований на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та дотримання вимог ст. 28 цього Кодексу щодо розумних строків провадження.
16.   При цьому, основним критерієм для відмежування ухвал слідчого судді, які підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, і таких, заперечення проти яких подаються під час підготовчого провадження в суді, є пряма вказівка законодавця в нормах КПК України на можливість їх самостійного оскарження. 
17.   За приписами ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами 5 і 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
18.   Згідно з ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
19.   Оскаржена захисником ОСОБА_5 ухвала слідчого судді про покладення на підозрюваного ОСОБА_7 у рамках раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, постановлена в порядку ст. 200 КПК України у межах повноважень слідчого судді, адже останній вправі як змінити/не змінювати підозрюваному запобіжний захід, так і вправі приймати рішення про скасування, зміну чи покладення на нього відповідних процесуальних обов`язків при запобіжному заході, не пов`язаному з триманням під вартою. Однак апеляційне оскарження такої ухвали слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено, вона не входить до переліку рішень, визначених у ст. 309 КПК України чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді.
20.   За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді місцевого суду до переліку рішень, визначених ст. 309 КПК України, не відноситься, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 цього Кодексу, оскільки апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
21.   При цьому посилання у касаційній скарзі на правові позиції, висловлені Верховним Судом України в постанові від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к та Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 та № 243/6674/17, не є релевантним обставинам цієї справи, оскільки в зазначених постановах йдеться про порядок апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановлення якої не передбачено кримінальними процесуальними нормами.
22.   Також не є застосовною у даному випадку правова позиція, сформульована в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19, оскільки вона стосується апеляційного оскарження рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК України у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, тоді як постановлення слідчим суддею в порядку ст. 200 КПК України ухвали про покладення на підозрювану особу в рамках раніше обраного запобіжного заходу обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, регламентовано нормами цього Кодексу, однак не віднесено згідно з його ст. 309 до переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
23.   На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи у касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 про позбавлення підозрюваного ОСОБА_7 права на апеляційне оскарження не знайшли свого підтвердження. Відтак касаційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 слід залишити без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, колегія суддів 
 
ухвалила:
Ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3