Ухвала
 
02 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 509/2731/19
провадження № 61-10512 ск 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В. розглянув касаційну  ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Обслуговуючий Кооператив «Радуга-3», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав, зобов`язання виконати зобов`язання в натурі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.        У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом у якому просила визнати недійсним правочин - повідомлення про розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав в односторонньому порядку вих. № 02-01\60 від 14 травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранит К» укладених між ним та ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу майнових прав: № 156-5-3-1 від 11.01.2013 року; №238-7-4-2 від 11.01.2013 року; №245-8-4-2 від 11.01.2013 року; №187-9-3-1 від 11.01.2013 року; №248-9-4-2 від 11.01.2013 року; №249-9-4-1 від 11.01.2013 року; №250-9-4-1 від 11.01.2013 року; № 131-10-2-1 від 11.01.2013 року; № 132-10-2-1 від 11.01.2013 року; № 192-10-3-2 від 11.01.2013 року; № 194-10-3-1 від 11.01.2013 року; №254-10-4-1 від 11.01.2013 року; №255?10?4-2 від 11.01.2013 року; №257-10-4-1 від 11.01.2013 року; №258-10-4-1 від 11.01.2013 року; №259-10-4-2 від 11.01.2013 року. Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкти інвестування в 4-секційному 10-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на: квартиру на 5 (п`ятому) поверсі, будівельний № 156 , проектною площею 41,15 кв. м., квартиру на 7 (сьомому) поверсі, будівельний № 238 , проектною площею 61.22 кв. м., квартиру на 8 (восьмому) поверсі, будівельний № 245 , проектною площею 61.22 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 187, проектною площею 36.48 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 248, проектною площею 56.89 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 249, проектною площею 34,75 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 250 , проектною площею 36.38 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 131 , проектною площею 36,19 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 132 , проектною площею 37,79 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 192 , проектною площею 56.89 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 194 , проектною площею 36.48 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 254 , проектною площею 41,15 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 255 , проектною площею 56.89 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 257 , проектною площею 36.38кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 258 , проектною площею 38,18 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 259 , проектною площею 61.22 кв. м. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранит К» протягом тридцяти робочих днів після закінчення будівництва 4-секційного 10-поверхового житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 передати у власність ОСОБА_1 безумовне майнове право на: квартиру на 5 (п`ятому) поверсі, будівельний № 156 , проектною площею 41,15 кв. м., квартиру на 7 (сьомому) поверсі, будівельний № 238 , проектною площею 61,22 кв. м., квартиру на 8 (восьмому) поверсі, будівельний № 245, проектною площею 61,22 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 187, проектною площею 36,48 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 248, проектною площею 56,89 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 249, проектною площею 34,75 кв. м., квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № 250, проектною площею 36,38 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 131 , проектною площею 36,19 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 132 , проектною площею 37,79 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 192 , проектною площею 56,89 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 194 , проектною площею 36,48 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 254 , проектною площею 41,15 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 255 , проектною площею 56,89 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 257, проектною площею 36,38 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 258, проектною площею 38,18 кв. м., квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 259 , проектною площею 61,22 кв. м., а також документи, що підтверджують прийняття будинку до експлуатації (засвідчену належним чином копію Акту готовності об`єкта до експлуатації, Сертифікату, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, виданого відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю).
 
2.        Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, у задоволені позову відмовлено.
 
3.        У жовтні 2022 року ОСОБА_14 , як представник ОСОБА_1 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
4.        Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
 
5.        На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 листопада 2022 року ОСОБА_15 , як представником ОСОБА_1 , надіслано до Верховного Суду відповідну квитанцію про сплату судового збору та нову редакцію касаційної скарги, разом із копіями скарги та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
 
6.        Оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_15 у касаційній скарзі звертається із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
7.        Підставою для поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає те, що повний текст оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року був отриманий ОСОБА_1 електронною поштою лише 27 вересня 2022 року.
 
8.        Касаційна скарга надіслана заявником 27 жовтня 2022 року, що підтверджується відповідними відомостями Акціонерного товариства «Укрпошта».
 
9.        За приписами статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
10.    Таким чином, у разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
11.    Беручи до уваги те, що заявником, копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції була отримана лише 27 вересня 2022 року, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд на підставі статті 390 ЦПК України поновлює його.
 
12.    Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
13.    Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
14.    Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
15.    Обґрунтовуючи неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  заявник посилається на пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України,  відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, а також якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
16.    Вказує на те, що судами попередніх інстанцій прийняті оскаржувані судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 911/3730/16 (911/3386/20), від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18.
 
17.    Водночас заявник в касаційна скарга, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, не вказав та належним чином не обґрунтував, який саме висновок та щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
 
18.    Отже, оскаржувані судові рішення Верховним Судом не переглядатимуться в частині доводів касаційної скарги щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
19.    Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
20.    Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.
 
21.    З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
22.    Також в касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд Верховним Судом цієї справи у судовому засіданні з викликом сторін.
 
23.    Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
24.    Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
25.    Тобто, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень.
 
26.    Крім цього, Верховний Суд є судом права, а не факту і діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, які можуть додатково пояснити учасники справи, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
27.    Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6 Конвенції, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь?якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» (заява № 8273/78)).
 
28.    Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany»).
 
29.    Крім того, ЄСПЛ в своєму рішенні від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (заява № 64336/01) визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.
 
30.    ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
 
31.    На думку ЄСПЛ у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
 
32.    Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
 
33.    З огляду на вказане у задоволенні клопотання заявника про розгляд справи № 509/2731/19 за участі сторін слід відмовити.
 
Керуючись статтями 7, 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.        Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
2.        Поновити строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
3.        Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Обслуговуючий Кооператив «Радуга-3», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав, зобов`язання виконати зобов`язання в натурі, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
4.        Витребувати з Овідіопольського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 509/2731/19.
 
5.        У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін відмовити.
 
6.        Надіслати цю ухвалу скаржнику та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
7.        До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк
 
                                                         /підпис/                       А. І. Грушицький
 
                                                         /підпис/                       Є. В. Петров