УХВАЛА

19 січня 2023 року 
м. Київ

справа №640/414/22
адміністративне провадження №К/990/37242/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів:  Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМЕТ1" про відвід колегії суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справі №640/414/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМЕТ1" до Державної служби геології та надр України, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Кривий Ріг Цемент" про визнання протиправними дій, скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 24.08.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» задовольнив.
Визнав протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо прийняття Наказу Державної служби геології та надр України №916 від 29.11.2021 «Про відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами», прийнятий за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» вих. №11/027/18-2 від 11.07.2018 року (вх. №14253/02/12-18 від 12.07.2018) на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.
Визнав протиправним та скасував Наказ Державної служби геології та надр України №916 від 29.11.2021 «Про відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами».
Зобов`язав Державну службу геології та надр України видати наказ про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» вих. №11/027/18-2 від 11.07.2018 (вх. №14253/02/12-18 від 12.07.2018) про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 19.12.2022 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.08.2022 залишив без змін.
Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка   С.Г. від 09.01.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.08.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 640/414/22.
Ухвалою судді Верховного Суду Бучик А.Ю. заяву Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.08.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі №640/414/22 задоволено.
Зупинено виконання  судових рішень до закінчення  перегляду справи в касаційному порядку.
18.01.2023 через «Електронний Суд» від представника ТОВ «Ферромет1» надійшла заява про відвід колегії суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від розгляду справи №640/414/22.
Заява мотивована тим, що справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, відтак підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені ч. 5 ст. 328 КАС України відсутні. Відкриття касаційного провадження у цій справі ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність колегії суддів. Також в обґрунтування заявленого відводу зазначається, що суддя Бучик А.Ю. продемонструвала упередженість та необ`єктивність задовольнивши заяву скаржника про зупинення дії оскаржуваних судових рішень. Вказує, що зупинення виконання рішення призводить до невідновлення порушеного права позивача на отримання спеціального дозволу на користування надрами ділянки Центральна Мар`янського родовища без аукціону.
Наведені обставини, на думку представника ТОВ «Ферромет1», дають підстави для сумніву у неупередженості або об`єктивності колегії суддів та є підставою для їх відводу.
Розглянувши заяву, колегія суддів звертає увагу на таке. 
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
За усталеною практикою Європейського суду існування безсторонності (неупередженості) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
ЄСПЛ у рішенні від 09.11.2006 (заява № 33949/02) у справі «Білуха проти України» констатував, що: «<…> у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. <…> «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». <…> при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).».
Відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Насамперед, аргументи представника позивача зводяться до незгоди з ухвалами Верховного Суду від 09.01.2023 та від 11.01.2023 про відкриття касаційного провадження та зупинення виконання рішень, що відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України не може бути підставою для відводу.
Проаналізувавши викладені у заяві  представника позивача доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів у цій справі. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь суддів у розгляді цієї справи відповідно до статей 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.
Будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів  Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. в результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.
Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою  статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Керуючись статтями 36, 37, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати заявлений представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМЕТ1" відвід колегії суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справі №640/414/22 необґрунтованим.
Передати заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМЕТ1" відвід колегії суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справі №640/414/22  до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                        А.Ю. Бучик

Судді:                                                                                                          А.І. Рибачук

                                                                                                     С.Г. Стеценко