ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 р. 	Справа № 520/654/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., по справі № 520/654/22
за позовом                 ОСОБА_1  
до               Головного управління Національної поліції в Харківській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі за текстом – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом – ГУ НП в Харківській області, відповідач), у якому просив:
– визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;
– зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;
– визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 04.05.2017 по 27.02.2018;
– зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 04.05.2017 по 27.02.2018;
– визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018;
– зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при звільненні зі служби в Національній поліції відповідач протиправно не виплатив йому в повному обсязі заробітну плату, а саме, індексацію грошового забезпечення, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, доплату за службу в нічний час за вказані періоди, чим порушив його права на отримання належного розміру грошового забезпечення. 
На підтвердження наявності права для врахування вищевказаних складових у грошовому забезпеченні, які повинні були нараховуватися та виплачуватися йому за спірний період, послався на те, що з 04.05.2017 по 27.02.2018 згідно з наказом Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області мав допуск до державної таємниці, з 07.11.2015 по 27.02.2018 у нічний час у складі слідчо-оперативних груп виконував службові обов`язки 22 рази, проте, відповідні нарахування та виплати в розмірі 10 % від посадового окладу та доплата у розмірі 35 %, які передбачені, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», відповідачем не нараховані та не виплачені. Крім того, в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не проведена індексація грошового забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017; не встановлення, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018; не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018, індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, встановити, нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018; не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити.
При цьому, з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 відповідач погоджується.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав установленою обставину наявності у позивача у спірному періоді права на надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, оскільки ОСОБА_1 не працював постійно з відомостями, що становлять державну таємницю, а загалом лише у листопаді 2017 року опрацював три такі документи. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.08.2019 у справі № 820/5122/17, згідно з якими встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі мотивованого рапорту керівника структурного або відокремленого підрозділу органу поліції, погодженого з режимно-секретним підрозділом цього органу, стверджує, що відсутність таких рапортів щодо роботи ОСОБА_1 з документами в умовах режимних обмежень, в силу п. 7 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», унеможливлює встановлення, нарахування та виплату вказаної надбавки. 
Також, помилковим вважає висновок суду першої інстанції про доведеність обставин проходження позивачем у період служби в нічний час з 07.11.2015 по 31.12.2016. Пояснив, що службою у нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Однак, книга нарядів, у якій відображені такі відомості за 2015 рік була знищена за закінченням термінів зберігання, а тому встановити дійсність вказаних обставин наразі є неможливим. Окрім цього, згідно з книгою нарядів за 2016 рік ОСОБА_1 службу у складі слідчо-оперативної групи в цей рік не проходив, що підтверджується листом відділу поліції № 1 Харківського районного управління ГУ НП в Харківській області. За даними ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області залучався до складу добових нарядів Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області у період з 26.12.2016 по 27.02.2018, отже, відповідно до наданих відомостей, виконання службових обов`язків у нічний час позивачем починається лише з кінця січня 2017 року.
Таким чином, судом першої інстанції у повному обсязі не було з`ясовано та доведено обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим було порушено принципи змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що в свою чергу призвело до безпідставного зобов`язання ГУНП в Харківській області здійснити доплату за службу в нічний час у розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, зазначаючи період з 07.11.2015 по 27.02.2018.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що з 07.11.2015 по 27.02.2018 ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України.
Наказом ГУ НП в Харківській області від 27.02.2018 № 45/ос «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, з 27.02.2018.
Відповідно до листа відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 15.12.2021 № 147аз/119-63/01/12-2021 позивач проходив службу у складі слідчо-оперативних груп за період часу з 07.11.2015 по 27.02.2018 та мав допуск до державної таємниці з 04.05.2017 по 27.02.2018.
Відповідно до розрахункових листів позивача, наданих листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Харківській області № 223аз/119/05/29-2021 від 17.12.2021, доплата за службу у нічний час, індексація грошового забезпечення та надбавка за роботу в умовах режимних обмежень за спірні періоди позивачу не виплачувались.
Вказані обставини відповідачем не заперечувались.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з позовом про визнання такої бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки вважав доведеним право позивача на отримання доплати за службу у нічний час у зв`язку з проходженням такої служби у складі слідчо-оперативних груп за період часу з 07.11.2015 по 27.02.2018, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018 внаслідок допуску до державної таємниці та індексації грошового забезпечення поліцейських з 07.11.2015 по 27.02.2018.
Зважаючи на те, що відповідачем протиправно не здійснено відповідні виплати позивачу ні в період проходження останнім служби, ні в день його звільнення суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, встановити, нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 04.05.2017 по 27.02.2018, нарахувати та виплатити у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018.
Суд першої інстанції вважав достатнім для призначення та виплати позивачу доплати за роботу в умовах режимних обмежень факту наявності у нього допуску до державної таємниці в період проходження служби. У той же час дійшов висновку, що для встановлення розміру такої доплати згідно з п. 7 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» суду не надано достатніх доказів на підтвердження ступеню секретності інформації, доступ до якої надано позивачу, з огляду на що суд першої інстанції вирішив відмовити у визначенні відсоткового значення такої доплати.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про Національну поліцію" № 580ІІІ визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України (далі за текстом – Закон № 580ІІІ).
Статтею 91 Закону № 580-VІІІ встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, – шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 94 Закону № 580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
У відповідності до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 (далі за текстом – Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
На виконання ч. 2 ст. 94 Закону № 580-VІІІ наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі за текстом – Порядок № 260), у п. 3 розділу І якого визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 встановлено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Відповідно до п. п. 5, 6 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017 № 575, слідчо-оперативні групи (далі – СОГ) створюються при чергових частинах органів та підрозділів поліції. Склад цих груп формується з числа працівників поліції відповідно до графіка чергування, затвердженого керівником органу, підрозділу поліції та погодженого з керівником органу досудового розслідування (дізнання).
До складу СОГ включаються слідчий (дізнавач), працівник оперативного підрозділу, інспектор-криміналіст (технік-криміналіст), а також (за необхідності) кінолог зі службовим собакою.
Завданням СОГ є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.
Згідно з п. п. 1, 2 розділу IX вказаної інструкції до складу СОГ, яка виїздить на місце вчинення кримінального правопорушення проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканості особи (далі – кримінальні правопорушення проти особи), крім осіб, зазначених у пункті 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включається слідчий територіального органу поліції, який спеціалізується на розслідуванні кримінальних правопорушень зазначеної категорії (є старшим СОГ), а також за необхідності – працівник підрозділу оперативно-технічних заходів, психолог, інші працівники поліції відповідної кваліфікації.
Керівником органу досудового розслідування щомісяця складається графік цілодобового чергування слідчих, які спеціалізуються на розслідуванні кримінальних правопорушень проти особи.
З наведеного вбачається, що слідчі органів Національної поліції, здійснюють свої повноваження, у тому числі, шляхом чергування у складі СОГ. При цьому, слідчі, які спеціалізуються на розслідуванні кримінальних правопорушень проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, чергують у складі СОГ цілодобово за графіком, який складається керівником органу досудового розслідування.
Як установлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 обіймав посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, що свідчить про те, що до спеціалізації ОСОБА_1 входило розслідування кримінальних правопорушень проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, а тому ОСОБА_1 згідно з відповідним графіком мав чергувати у складі СОГ цілодобово.
Листом відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 15.12.2021 № 147аз/119-63/01/12-2021 надано інформацію про несення служби у складі слідчо-оперативних груп ОСОБА_1 з 26.12.2016 до 27.02.2018.
Дослідивши вказаний лист колегія суддів установила, що позивач виконував службові обов`язки у складі слідчо-оперативних груп за період з 26.12.2016 по 27.02.2018 у такі дні: 28.01.2017, 01.02.2017, 07.02.2017, 21.02.2017, 25.02.2017, 16.03.2017, 02.04.2017, 09.04.2017, 11.04.2017, 26.06.2017, 13.08.2017, 07.09.2017, 13.09.2017, 13.10.2017, 07.11.2017, 09.11.2017, 19.11.2017, 06.01.2018, 10.01.2018, 01.02.2018, 06.02.2018, 22.02.2018, усього 22 рази.
Зі змісту вказаного листа вбачається, що відділ поліції надає вказану інформацію саме за період з 26.12.2016 по 27.02.2018, а не за період з 07.11.2015 по 27.02.2018. У той же час, судом першої інстанції на підставі вказаної довідки встановлено обставину несення позивачем служби у складі слідчо-оперативних груп з 07.11.2015 по 27.01.2017, що колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на відсутність в матеріалах справи таких відомостей.
При цьому, відомості про несення позивачем служби у складі слідчо-оперативних груп за період з 07.11.2015 по 25.12.2016 суду першої інстанції надані не були та останній за клопотанням сторін або за власною ініціативою їх не витребував.
Відповідно до приписів ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Вказаними нормами КАС України запроваджено принцип офіційного з`ясування обставин у справі, згідно з якими суд наділений повноваженнями витребувати докази з власної ініціативи задля з`ясування всіх обставин справи.
Позивачем заявлено, зокрема, вимогу про стягнення на його користь доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.02.2018, отже, суд першої інстанції при вирішенні цієї вимоги мав з`ясувати чи дійсно позивач проходив службу у нічний час у вказаний у позові період.
У той же час, наданий позивачем лист відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 15.12.2021 № 147аз/119-63/01/12-2021 містить інформацію про службу позивача у складі слідчо-оперативних груп лише з 26.12.2016 по 27.02.2018, що не дає можливості суду апеляційної інстанції достеменно встановити обставину несення позивачем служби в період, який заявлений у позові.
Як вбачається зі змісту листа начальника відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 09.06.2022 № 2273/119-63/02-2022, книга нарядів, у якій зафіксовані дати проходження служби працівниками відділу поліції, у тому числі ОСОБА_1 у складі слідчо-оперативних груп за період з 07.11.2015 по 31.12.2015 згідно з наказом Національної поліції України від 27.11.2018 № 1090 знищена за закінченням строку зберігання (5 років). Також, згідно з вказаним листом у 2016 році позивач службу у складі слідчо-оперативних груп не проходив.
Отже, вказаним листом не підтверджується виконання позивачем службових обов`язків у складі слідчо-оперативних груп у 2015 та 2016 роках.
Інші будь-які докази на підтвердження проходження ОСОБА_1 служби у складі слідчо-оперативних груп за період з 07.11.2015 по 27.01.2017 в матеріалах справи відсутні, що унеможливлює встановлення дійсності проходження позивачем служби у нічний час за вказаний у позові період (07.11.2015 по 27.01.2017). 
Разом з цим, листом відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 15.12.2021 № 147аз/119-63/01/12-2021 та відповідачем в апеляційній скарзі підтверджено, що ОСОБА_1 за даними ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області залучався до складу добових нарядів Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області у період з 26.12.2016 по 27.02.2018.
Однак, відповідно до наданих відомостей, виконання службових обов`язків у нічний час позивачем починається з 28.01.2017 та дорівнює 22 дня : 28.01.2017, 01.02.2017, 07.02.2017, 21.02.2017, 25.02.2017, 16.03.2017, 02.04.2017, 09.04.2017, 11.04.2017, 26.06.2017, 13.08.2017, 07.09.2017, 13.09.2017, 13.10.2017, 07.11.2017, 09.11.2017, 19.11.2017, 06.01.2018, 10.01.2018, 01.02.2018, 06.02.2018 та 22.02.2018.
Отже, підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.01.2017 відсутні, що зумовлює задоволення вимог апеляційної скарги в цій частині.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 28.01.2017 по 27.02.2018 та зобов`язання відповідача за цей період здійснити доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, оскільки, як установлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, у вказаний період позивач проходив службу у нічний час у складі слідчо-оперативних груп Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, отже, мав право на відповідну доплату до грошового забезпечення.
Стосовно вимоги позивача про визнання бездіяльності ГУ НП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 04.05.2017 по 27.02.2018 протиправною та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 04.05.2017 по 27.02.2018 колегія суддів зазначає таке.
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» № 3855 ХІІ (далі за текстом – Закон № 3855 ХІІ).
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 3855 ХІІ державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці із ступенями секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно» надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.
Положеннями ч.7 ст.22 Закону № 3855-ХІІ установлено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю. 
За приписами ч. 1 ст. 23 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 – для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 – для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 – для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 – 5 років; для форми 2 – 10 років; для форми 3 – 15 років. 
Нормами ст. 30 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що в разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. 
На виконання зазначених вимог Закону № 3855-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 15 червня 1994 року № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі за текстом – Положення № 414), яке визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі – особи, які працюють в умовах режимних обмежень).
Згідно з п. 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», – 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», – 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», – 10 відсотків.
Відповідно до п. 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.
Згідно з п. 6 Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. 
Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах, та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі – поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах,)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", – 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", – 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", – 10 відсотків.
Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу – керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції – іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства можна дійти висновку, що надання допуску до державної таємниці передбачає визначення необхідності роботи громадянина з секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати в установленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855 ХІІ залежить від ступеня секретності.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.
Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення № 414.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що положення ст. 30 Закону № 3855-ХІІ, п. п. 2, 5 Положення № 414 слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Щодо останнього, то для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.
Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням № 414, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Саме до таких висновків дійшов Верховний суд у постановах від 25.04.2018 у справі № 802/74/15-а, від 25.07.2019 у справі № 296/6615/17, розглядаючи аналогічні за змістом позовні вимоги.
Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів зауважує, що факт надання доступу до державної таємниці ще не свідчить про постійну роботу особи з відомостями, що становлять державну таємницю.
Так, згідно з листом відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області від 15.12.2021 № 147аз/119-63/01/12-2021 ОСОБА_1 у період часу з 04.05.2017 по 27.02.2018 мав доступ до державної таємниці за формою 2 (два) на підставі наказів Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про надання доступу № 21 дск від 04.05.2017 та про припинення доступу № 16 о/с від 28.02.2018.
При цьому, для встановлення, нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з огляду на положення Закону № 3855-ХІІ, Положення № 414 та Порядку № 260 необхідною умовою є постійність праці з відомостями, що становлять державну таємницю.
Про постійність праці з відомостями, що становлять державну таємницю, у свою чергу, згідно з положеннями п. 7 розділу ІІ Порядку № 260, можуть свідчити мотивовані рапорти заступників керівника органу, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним органом, а також наказ керівника органу (міжрегіонального органу) поліції, яким і встановлюється надбавка за службу в умовах режимних обмежень.
Відсутність мотивованого рапорту щодо встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, наказу керівника про установлення та виплату такої надбавки, письмового погодження з режимно-секретним підрозділом відповідного органу відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядок № 260 свідчить про відсутності правових підстав для виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.08.2019 у справі № 820/5122/17 та від 24.10.2018 у справі № 820/1033/17.
Як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі відносно позивача не надходили мотивовані рапорти щодо роботи останнього з документами в умовах режимних обмежень саме через те, що ОСОБА_1 не здійснював таку роботу на постійній основі, а всього за спірний період опрацював лише 3 документи у листопаді 2017 року.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відповідні документи (накази керівника про встановлення та виплату надбавки, рапорт керівника структурного підрозділу, письмові погодження з режимно-секретним підрозділом відповідного органу, затверджених номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для встановлення позивачу надбавки до його посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність права позивача на таку доплату за спірний період та, як наслідок, підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 04.05.2017 по 27.02.2018. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі № 440/10303/21 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.01.2017, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018 та зобов`язання вчинити такі дії, з прийняттям у цій частині постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 – залишити без змін.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 – 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області – задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 – скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 27.01.2017; не встановлення, не нарахування та невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 04.05.2017 по 27.02.2018 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за період з 07.11.2015 по 27.01.2017; встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 04.05.2017 по 27.02.2018. 
Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії– відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/654/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій