ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/2259/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро
до Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.
про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу у розмірі 176  143,96 грн., -      
                                                                 ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022р. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу у розмірі 176  143,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору розподілу природного газу №  09420J8L8TAP016 від 01.01.2016 в частині не здійснення оплати наданих послуг за червень 2022 року на суму 171  900,61 грн. За неналежне виконання відповідачем договору позивачем також нараховано пеню у розмірі 4  003,16 грн., 3% річних у розмірі 240,19 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від  05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 позов задоволено повністю; стягнуто з Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" основний борг у розмірі 171  900,61 грн., пеню у розмірі 4  003,16 грн., 3% річних у розмірі 240,19 грн. та судовий збір у розмірі 2  642,16 грн.
Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Дочірнє підприємство 
"Дніпродзержинський сталеливарний завод", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зокрема вказує на нездійснення судом першої інстанції повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд даної справи, що призвело до порушення судом норм процесуального права в частині дотримання принципу рівності та змагальності сторін, доступу до правосуддя та сприяння судом в реалізації ними прав, передбачених ГПК України. Апелянт зазначає, що у зв`язку із даним порушенням судом норм процесуального права, відповідач не мав змоги висловити свою обґрунтовану позицію і надати докази на спростування позовних вимог.
В обґрунтування своїх заперечень щодо суті позовних вимог, відповідач зокрема зазначає, що у відповідності до п. 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. При цьому, відповідач технічно не підключений безпосередньо до системи ГРМ, а його газопостачання відбувається через мережі двох інших підприємств, кінцева гілка одного з них фактично приєднана до ГРС-1 м. Кам`янське ДМК по газопроводам Ду 500, Ду 600, які відносяться до системи ГРМ та знаходяться в оперативному управлінні АТ "Дніпропетровськгаз".
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. При цьому, газовий рік – це відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем, період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Тобто, газовий рік в цьому спорі позичається з 01.10.2020 та закінчується 01.01.2021 року. 
17.11.2021 року Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі №  904/3855/21 за позовом ДП "Стальзавод" до АТ "Дніпропетровськгаз", яким зобов`язано АТ "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС – Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 11.02.2021 року в об`ємі 0 м3. Вказане рішення суду було залишено без змін за результатами перегляду справи у апеляційному та касаційному порядку. 
Отже, відповідач вважає, що АТ "Дніпропетровськгаз" для визначення розміру плати за червень 2022р. мав виходити з того, що обсяги розподілу на користь ДП "Стальзавод" спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 становлять 0 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 становлять 0 м3. Однак, АТ "Дніпропетровськгаз" визначив плату за червень 2022 без врахування судового рішення по справі №  904/3855/21 та здійсненої ДП "Стальзавод" передоплати, що є очевидно неправильним.
Апелянт вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про правомірність стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 171  900,61 грн., а також нарахування та стягнення пені та 3 % річних.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
АТ "Дніпропетровськгаз" подано відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач заперечує проти її задоволення, вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи та дотриманням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх заперечень на доводи апеляційної скарги позивач зокрема зазначає, що припинення (обмеження) розподілу природного газу не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору до моменту розірвання договірних відносин та механічного (зварного) від`єднання газопроводу від газових мереж Оператора ГРМ. Договір розподілу природного газу, укладений між АТ "Дніпропетровськгаз" та ДП "Стальзавод", є чинним, споживач не звертався до суду про його розірвання.
Позивач зазначає, що послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ. 
Вважає, що за результатами розгляду справи №  904/3855/21 суди дійшли висновку, що обсяги розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 є правомірними, вказані об`єми були враховані для розрахунку річної замовленої потужності для споживача на 2022 рік, а отже, обсяги розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 в об`ємі: січень – 288  572,30 м3, лютий – 500  692,32 м3, є правомірними. До того ж, на думку позивача, з огляду на норми Кодексу газорозподільних систем, відносини транспортування та розподілу газу мають різну правову природу, а тому внесення змін до інформаційної платформи Оператора ГТС не змінює обов`язку споживача сплатити вартість послуг з розподілу природного газу. 
Позивач стверджує, що законодавець не розділяє механізми фактичного споживання газу та донарахування обсягів природного газу на вимогу Кодексу газорозподільних систем, а виходячи з положень п. 4 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем прирівнює дані механізми. Тобто, Кодексу газорозподільних систем визначає донараховані обсяги природного газу, як такі, що спожиті, розподілені, поставлені. 
Також, позивач зазначає, що АТ "Дніпропетровськгаз" надано споживачу акт приймання-передачі природного газу № ДГП0051282 від 30.09.2021, встановлена річна замовлена потужність на 2022 рік становить 1  364  290,62 м3, та відповідно місячна замовлена потужність на 2022 рік становить 113  690,88 м3. Вказаний акт приймання-передачі природного газу разом з супровідним листом від 06.10.2021 вих. №  490-Сл-16786-1021 був вручений представнику споживача під підпис 07.10.2021. Уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік до 20.10.2021 року споживач не надав та будь-якої незгоди не висловлював. Отже, позивач вважає, що сторони погодили місячну замовлену потужність на 2022 рік, за надання послуг якої споживач зобов`язаний сплачувати в строки, встановлені договором.
На підтвердження своєї правової позиції позивач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.10.2021р. по справі № 920/1114/20.
Щодо посилання апелянта на порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи його права на доступ до правосуддя, позивач зазначає, що надсилав усі процесуальні документи, передбачені ГПК України на офіційну адресу відповідача.
20.02.2023р. Дочірнім підприємством "Дніпродзержинський сталеливарний завод"  подано відповідь на відзив, у відповідності до якої відповідач не погоджується з твердженнями позивача стосовно додержання процесуальних вимог судом першої інстанції та наголошує, що матеріали справи не містять штемпеля про відправку будь-якої поштової кореспонденції в адресу відповідача.
Також, відповідач зазначає, що обсяг транспортованого природного газу, інформація про який надається Оператором ГРМ до інформаційної платформи, безпосередньо впливає на розрахунок послуг з розподілу природного газу. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. Судовим рішенням по справі №  904/3855/21 встановлено відсутність споживання природного газу підприємством у січні-лютому 2021 року та факт неправомірності визначення АТ "Дніпропетровськгаз" фактичних обсягів споживання у спірний період. Таким чином, відповідач вважає, що з урахуванням принципу обов`язковості судового рішення, для розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу необхідно взяти саме фактичні дані споживання природного газу ДП "Стальзавод" за спірний період. 
22.02.2023р. АТ "Дніпропетровськгаз" подано заперечення на відповідь на відзив, в яких позивач стверджує, що за результатами розгляду справи №  904/3855/22 судами було констатовано, що у зв`язку із неподанням позивачем звітів про дані комерційного вузла обліку за січень та лютий 2021р., та за умов продовження дії протягом відповідного періоду договору розподілу природного газу №  09420J8L8TAP016, визначення відповідачем об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021, є правомірними. Отже, позивач стверджує, що виставлені АТ "Дніпропетровськгаз" об`єми: за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в обсязі 288  572,30 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в обсязі 500  692,32 м3, слід визнати правомірними.
17.03.2023р. Дочірнім підприємством "Дніпродзержинський сталеливарний завод" подано пояснення на заперечення, у відповідності до яких відповідач наголошує, що Кодексом газорозподільних систем чітко визначений розрахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу. Отже, відповідач вважає, що при формуванні даних для розрахунку річної замовленої потужності позивачем використані дані за січень та лютий 2021 року, які не можуть використовуватися з огляду на приписи норм Кодексу газорозподільних систем та рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №  904/3855/22.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (оператор ГРМ) та Дочірнім підприємством "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ДП "Стальзавод") (споживач) було укладено договір розподілу природного газу №  09420J8L8TAP016 від 01.01.2016 на основі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №  2494 від 30.09.2015 (арк.с.33). 
Згідно з пунктом 1.1 договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Відповідно до пункту 1.3 договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання до цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання за формою наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими), який є невід`ємною частиною до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГМР та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГМР та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених кодексом газорозподільних систем та цим договором (пункти 5.1, 5.2 договору).
Відповідно до пункту 6.1 договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Згідно пункту 6.2 договору, тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.
Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3 договору).
Згідно пункту 6.4 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до пункту 6.5 договору визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 6.6 договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного ; свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу того газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з врахування раніше перерахованих коштів.
Згідно пункту 12.1 договору, цей договір укладено на невизначений строк.
Сторонами підписано Додаток №  4 до договору "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку" (арк.с.19).
Згідно додатку №  4, заяви-приєднання, та пункту 6.3 договору, вартість тарифу визначається як 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача. Тариф на послуги розподілу природного газу встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості, для відповідного місяця.
На підтвердження надання відповідачу послуги з розподілу природного газу за червень 2022 на суму 171  900,61 грн. позивачем надано до матеріалів справи акт наданих послуг №  ДГП82010780 від 30.06.2022 (арк.с.12), який не підписаний з боку відповідача. Також, позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату №  62010040 від 05.05.2022 на загальну суму 171  900,61 грн. (арк.с.8).
Несплата відповідачем зазначеного рахунку зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем факту надання послуги з розподілу природного газу за червень 2022 на суму 171  900,61 грн. та відсутності доказів оплати відповідачем наданих послуг.
Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Одним з доводів апеляційної скарги є твердження скаржника про те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності ДП "Стальзавод", належним чином не повідомленого про відкриття провадження по справі, через що відповідач був позбавлений можливості висловити свою обґрунтовану позицію і надати докази на спростування позовних вимог.
Судова колегія, перевіривши наведені ДП "Стальзавод" доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 відкрито провадження у справі №  904/2259/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Судова колегія відзначає, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.
Так, відповідно до частин другої, третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Отже, розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання, а у випадку розгляду судом справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи – за наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони  про відкриття провадження у справі.
В оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зазначено, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів. Також, судом було здійснено публікацію на офіційному сайті Господарського суду Дніпропетровської області щодо розгляду справи №  904/2259/22. За таких обставин, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №  904/2259/22, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.
Проте, матеріали справи не містять належних доказів надсилання відповідачу ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 про відкриття провадження у справі №  904/2259/22.
Щодо публікації на офіційному сайті Господарського суду Дніпропетровської області повідомлення про розгляд справи №  904/2259/22 судова колегія зауважує, що у відповідності до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України викликаються в суд відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Проте, адреса місцезнаходження відповідача є відомою, зокрема вказана в позовній заяві, та як зазначає відповідач уся кореспонденція, зокрема процесуальні документи, направляються на вказану адресу та отримуються відповідачем.
Таким чином, за відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного та завчасного повідомлення ДП "Стальзавод" про відкриття провадження у справі, суд мав вжити заходів щодо такого повідомлення, в тому числі й відклавши, за необхідності, розгляд справи.
Проте, суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим місцевий господарський суд припустився порушення п. 3 ч. 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, яка в імперативному порядку визначає відповідні наслідки скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Місцевий господарський суд, здійснивши розгляд справи без участі ДП "Стальзавод" за відсутності інформації про його належне повідомлення про відкриття провадження у справі, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.
Згідно з п. 3 ч. 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Як вбачається з апеляційної скарги, саме розгляд справи №  904/2259/22 без належного повідомлення ДП "Стальзавод" про відкриття провадження по справі, що через що відповідач був позбавлений можливості висловити свою обґрунтовану позицію і надати докази на спростування позовних вимог, є однією з підстав, якими відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу.
За таких обставин, судова колегія апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення ДП "Стальзавод" про відкриття провадження по справі знайшли своє підтвердження з огляду на мотиви, викладені у цій постанові, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Щодо суті позовних вимог та заперечень відповідача, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Згідно із абзацом 1 пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому, якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.
Абзацом 1 пункту 6 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем передбачено, що визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.
Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Спір у справі №  904/2259/22 виник, у зв`язку із тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу, і оскільки сторони не досягли згоди щодо обсягу розподіленого природного газу, даний спір вирішується в судовому порядку.
Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу визначений у розділі 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем.
Так, у п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
У Кодексі газорозподільних систем термін газовий рік вживається у значенні, як період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
Позивач стверджує, що річна замовлена потужність для споживача (відповідача) на 2022 рік вираховувалася на підставі таких даних об`ємів та обсягів розподілу:  
-          у жовтні 2020 року – 166  919,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 31.10.2020;
-          у листопаді 2020 року – 192  416,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 30.11.2020;
-          у грудні 2020 року – 215  688,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 31.12.2020;
-          у січні 2021 року – 288  575,3 м3;
-          у лютому 2021 року – 500  692,32 м3;
-          у період з березня по вересень – 0 м3.
Загалом річна замовлена потужність для споживача склала 1  364  290,62 м3.
Таким чином, позивач, здійснюючи вираховування річної замовленої потужності вважає правомірними обсяги поставленого (протранспортованого) ДП "Стальзавод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу за січень 2021 в об`ємі 288  575,3 м3, за лютий 2021 року в об`ємі 500  692,32 м3. 
В свою чергу відповідач, посилаючись на преюдиціальність фактів, установлених судовими рішеннями у справі №  904/3855/21, наполягає на тому, що обсяг спожитого (розподіленого) природного газу має враховуватися у таких обсягах: у січні 2021 року в об`ємі 0 м3, у лютому 2021 року в об`ємі 0 м3.
Судова колегія констатує, що надаючи оцінку обраним сторонами позицій на обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, необхідно брати до уваги преюдиціальні факти, встановлені судами при розгляді справи №  904/3855/21.
Так, відповідно до імперативних положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судовою колегією встановлено, що у справі №  904/3855/21 та у даній справі №  904/2259/22  беруть участь ті самі особи (позивач і відповідач), щодо яких встановлено преюдиціальні обставини. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021р. у справі №  904/3855/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022р. та постановою Верховного Суду від 19.07.2022р., позов задоволено частково: зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС – Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 11.02.2021 року в об`ємі 0 м3. В іншій частині у позові відмовлено. 
Рішення судів у справі №  904/3855/21 мотивовані тим, що: 
-          у зв`язку із неподанням позивачем звітів про дані комерційного вузла обліку за січень та лютий 2021 року, та за умов продовження дії протягом відповідного періоду договору розподілу природного газу № 09420J8L8TAP016, визначення відповідачем об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту споживача у спосіб, передбачений пунктом 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, є правомірними;
-          протягом періоду (з 01.01.2021 по 11.02.2021), відповідач, як оператор газорозподільної системи, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь позивача природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась;
-          отже, незважаючи на правомірність застосування відповідачем положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту позивача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду, відповідач взагалі не здійснював розподіл газу на користь позивача.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи №  904/2259/22, позивач, звертаючись з позовом у цій справі не виконав рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021р. у справі №  904/3855/21 - не здійснив корегування на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи – Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 11.02.2021 року в об`ємі 0 м3.
Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021р. у справі №  904/3855/21 встановлено, що протягом періоду (з 01.01.2021 р. по 11.02.2021 р.) АТ "Дніпропетровськгаз", як Оператор ГРМ, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь ДП "Стальзавод" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільного газопроводу в зазначений період не відбувалась.
Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021р. у справі №  904/3855/21 між тим ж самими сторонами мають преюдиціальний характер для даної справи.
Тож, не підлягає доказуванню у справі №  904/2259/22 та обставина, що обсяги розподілу природного газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 здійснено в об`ємі 0 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 – в об`ємі 0 м3.
Не підлягає доказуванню у цій справі і та обставина (встановлена у справі №  904/3855/21), що протягом періоду (з 01.01.2021р. по 11.02.2021р.), Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", як Оператор ГРМ, взагалі не мало фізичної можливості щодо розподілу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась. При цьому, незважаючи на правомірність застосування Оператором ГРМ положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу №  904/3855/21 докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" взагалі не здійснювало розподіл газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод". 
Таким чином судами було встановлено, що дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу були правомірними, оскільки на момент їх вчинення ще не було встановлено того факту, що протягом спірного періоду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" взагалі не здійснювало розподіл газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод".
Водночас, встановивши такі обставини, суди також встановили, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам. 
З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що обставини щодо правомірності дій позивача (з відображення на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу за січень 2021 року в об`ємі 288  575,3 м3 та за лютий 2021 року в об`ємі 500  692,32 м3) не є вирішальними для вирішення спору, оскільки таке відображення мало місце до прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі №  904/3855/21.
Водночас, для вирішення спору по суті у справі №  904/2259/22 ключове значення має факт виконання позивачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі №  904/3855/21, яким зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи – Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору газотранспортної системи, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3.
З матеріалів справи №  904/2259/22 вбачається, що позивач, не врахувавши рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі №  904/3855/21, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 та постановою Верховного Суду від 19.07.2022 (а отже такого, що набрало законної сили і є обов`язковим для виконання), подав у серпні 2022р. до суду позов у справі №  904/2259/22 без врахування преюдиціальних фактів, встановлених судовим рішенням у справі №  904/3855/21.
Як зазначалось вище, згідно з п. 1 розділу 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Таким чином, для визначення плати за спірний період червень 2022 року позивач мав виходити з того, що обсяги розподілу на користь Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 становлять 0 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 – 0 м3.
Однак, позивач визначив плату за червень 2022, виходячи з таких об`ємів: у січні 2021 року – 288  575,3 м3; у лютому 2021 року – 500  692,32 м3, що є очевидно неправильним.
В свою чергу, наведені обставини унеможливлюють встановлення судом правильного розміру плати за червень 2022 року, а, відповідно, і встановлення наявності (відсутності) у відповідача заборгованості за спірний період (її розміру) з урахуванням здійснених відповідачем сплат.
Отже, судова колегія констатує, що позивач, здійснюючи розрахунок за послугу розподілу природного газу (потужності) у червні 2022 року, взяв неправильні вихідні дані за січень 2021 року та лютий 2021 року, що має наслідком неправомірно заявлену суму до стягнення з відповідача у справі №  904/2259/22.
Щодо акту наданих послуг №  ДГП82010780 від 30.06.2022, у відповідності до якого позивачем нарахована відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за червень 2022 на суму 171  900,61 грн., судова колегія зазначає, що вказаний акт відповідачем не підписаний. При цьому, згідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. Водночас, ненадання письмової відмови щодо підписання акту наданих послуг не спричиняє узгодженість такого акту.
Як зазначає відповідач – невиконання позивачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021р. по справі №  904/3855/21 унеможливило підписання акту наданих послуг, який складений на підставі хибних даних щодо обсягу спожитого (розподіленого) природного газу за період січня-лютого попереднього газового року.
Щодо посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Верховного Суду від 26.10.2021р. по справі №  920/1114/20, то суд апеляційної інстанції зазначає, що правові позиції Верховного Суду, викладені у названій постанові, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за послуги з розподілу природного газу (потужності) відповідачу за червень 2022 року у розмірі 171  900,61 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Оскільки позовні вимоги про стягнення пені та процентів річних є нерозривно пов`язаними із сумою основної заборгованості та фактично похідними від такої вимоги, у їх задоволенні також має бути відмовлено.
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання позову та по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у загальній сумі 6  605,40 грн. слід покласти на позивача.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 – задовольнити. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №  904/2259/22 – скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову – відмовити.
Судовий збір, сплачений за подання позову, покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".
Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Дочірнього підприємства Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3  963,24 грн.
Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                               В.Ф. Мороз 

Суддя                                                                                                       Т.А. Верхогляд