ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6628/22  Номер провадження 22-ц/814/2464/23	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
розглянув в м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2022 року у складі судді Андрієць Д. Д.
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «ЗАРАЗ-8» про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування окремої плати за послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони спільного майна та зобов`язання виключити заборгованість за вказані послуги,
в с т а н о в и в:
В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ТОВ «ЗАРАЗ-8» про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування окремої плати за послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони спільного майна та зобов`язання виключити заборгованість за вказані послуги.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Києво-Святошинському районному суду Київської області.
Ухвала суду мотивована тим, що даний спір підлягає розгляду судом за правилами виключної підсудності.
Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, тоді як предметом спору у цій справі є надання послуг з управління багатоквартирним будинком, тому позивачеві належить виключне право вибору підсудності за правилами статті 28 ЦПК України. 
Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України). 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункти 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підсудна Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, оскільки між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, яке розташоване на території Києво-Святошинського району Київської області, а тому до даних правовідносин застосовуються правила виключної підсудності.
Колегія суддів апеляційного суду з таким висновками суду погодитись не може та вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції у зв`язку із порушенням місцевим судом норм процесуального права щодо правил територіальної юрисдикції (підсудності) справи.  
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ, зокрема, встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (стаття 27), підсудності справ за вибором позивача (стаття 28), правила виключної підсудності (стаття 30), підсудності справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26). 
Визначення правильної юрисдикції (підсудності) того чи іншого спору має важливе значення. З цього приводу, в пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
За загальними правилами, встановленими статтею 27 ЦПК України, підсудність справи визначається місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, зареєстрованим в установленому законом порядку.
У статті 28 ЦПК України позивачеві надано право самостійно обирати підсудність певної категорії справ, зокрема, згідно частини п`ятої цієї статті позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Полтави із позовом про захист прав споживача, обґрунтовуючи підсудність справи цьому суду її проживанням, як внутрішньо переміщеної особи, за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Згідно довідки від 22.04.2022 № 1604-5001310453 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що фактичним місцем проживання (перебування) позивача є зазначена адреса, яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції (підсудності) Автозаводського районного суду м. Кременчука.
За таких обставин оскаржувана ухвала, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до Автозаводського районного суду м. Кременчука для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий:                                                                 С. Б. Бутенко

Судді:                                                                         О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна