П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  143/572/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -Мультян М.Б.   
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   

13 березня 2023 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
13 січня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
27 січня 2023 року до суду від позивача надійшло заперечення на відзив відповідача.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 січня 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач як фізична особа-підприємець здійснює господарську діяльність, пов`язану з торгівлею продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11 "Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами").
Місцем провадження підприємницької діяльності позивача є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
17.07.2019 позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 02170308201902204 на термін дії з 17.07.2019 до 17.07.2020, а також ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 02170311201901897 на термін дії з 17.07.2019 до 17.07.2020.
23.07.2020 відповідач видав позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за № 02170308202002369 та № 02170311202002059 на термін дії з 23.07.2020 до 23.07.2021.
10.02.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято наказ № 497к про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою місця здійснення господарської діяльності: магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_1 , з 11.02.2022 терміном 10 діб, період, що перевіряється - з 01.01.2020.
У відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та з метою перевірки дотримання позивачем вимог законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області № 497к від 10.02.2022 видано направлення на перевірку від 10.02.2022 за № 613 та № 612.
За результатами фактичної перевірки позивача складено акт фактичної перевірки від 14.02.2022 № 1685/02-32-09-02/ НОМЕР_1 .
Проведеною перевіркою та на основі аналізу даних ІТС «Податковий блок», підсистема Аналітична система, Чеки РРО", бази даних «Ліцензійна програма» встановлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в період з 18.07.2020 по 22.07.2020 без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в асортименті.
На підставі акта фактичної перевірки № 1685/02-32-09-02/ НОМЕР_1 від 14.02.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення за № 3547/02-32-09-02/ НОМЕР_1 від 28.06.2022 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій.
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду для його скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
За змістом приписів, що містяться у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
У пункті 61.1 статті 61 ПК України зазначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.
Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів встановлені статтями 75, 80, 81 ПК України.
Так, згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до приписів п. 80.1, п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
З матеріалів справи встановлено,  11.02.2022 посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області здійснено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якого є ФОП ОСОБА_1 , на підставі наказу від 10.02.2022 № 497к та направлення на перевірку від 10.02.2022 за № 613 та № 612. За результатами перевірки виявлено факти порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в період з 18.07.2020 по 22.07.2020 без наявності відповідних ліцензій.
Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України регулює Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР).
Частиною двадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності" документи, подання яких до органу ліцензування передбачено цим Законом, можуть бути подані до органу ліцензування за вибором здобувача ліцензії, ліцензіата: 1) нарочно; 2) поштовим відправленням з описом вкладення; 3) в електронній формі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи позивач не заперечує, що у період з 18.07.2020 по 22.07.2020 позивач здійснював торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Основні доводи позивача полягають у тому, що у зв`язку із закінченням терміну дії попередніх ліцензій він 15.07.2020 здійснив проплату за них на рахунок ДФС, у свою чергу орган фіскальної служби мав автоматично продовжити дію ліцензій на наступний день після надходження коштів.
Втім, суд наголошує, що виникнення у суб`єкта господарювання права на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами закон пов`язує саме з наявністю у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Відповідні норми ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР є чіткими та не передбачають подвійного тлумачення.
При цьому сам по собі факт проплати за отриманням нових ліцензій не давав позивачу права здійснювати продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів після закінчення дії попередніх ліцензій.
Відповідно до ст. 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).
Так, відповідно до частини 2 статті 17 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, в тому числі у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Частиною четвертою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач допустив порушення вимог ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, оскільки здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії.
З огляду на викладене суд вважає правовірним застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії.
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи  рішення  послався на акт перевірки від 14.02.2022 року, що не відповідає дійсності, так як акт перевірки платник отримав після завершення перевірки та вказаний акт був безномерний.
Даючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до п.86.5. ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
На спростування зазначених вище доводів відповідач зазначає, що перевірка проводилась 11 лютого 2022 року, в п`ятницю, у зв`язку з чим акт перевірки складено та зареєстровано наступним робочим днем після проведення перевірки, а саме 14.02.2022 року у понеділок.
З огляду на вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку дії відповідача не суперечать вимогам п.86.5 ст.86 Податкового кодексу, що свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.
Більше того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що навіть якщо припустити, що  податковим  органом було допущено помилку в даті акту перевірки, то зазначена обставина в будь якому разі не спростовує суті виявленого порушення. При цьому, технічна помилка не може бути підставою для скасування по суті правильного в даному випадку рішення.
Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.
Суд зауважує, що докази — це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд  апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення податкового органу від 28.06.2022 № 3547/02-32-09-02/2481711175 винесено з дотриманням норм чинного законодавства, атому відсутні підстави для його скасування.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.