ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/15677/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року (суддя Рищенко А.Ю.)  в справі № 160/15677/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ) про 
1) визнання протиправною відмови, оформленої листами №30215-22668/М-01/8-0400/22 від 05 жовтня 2022 року:
- у відмові проведення перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-2789 від 12 липня 2021 року Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» з урахуванням 88% грошового забезпечення, без обмеження граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність; 
- у відмові виплати індексації базового ОСНП без обмеження у межах максимального розміру пенсії згідно  з постановою Кабінету Міністрів України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від суми 88% грошового забезпечення, яке вказане у довідці про розмір грошового забезпечення №33/24/С-2789 від 12 липня 2021 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області»;
2) зобов`язання 
- невідкладно здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року за кожен наступний місяць у розмірі 88% від грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення №33/24/С-2789 від 12 липня 2021 року Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» із розрахунку  (29 272,57* 88% = 25 759,86) та виплачувати основний розмір пенсії у розмірі її фактичного нарахування у сумі  25 759,86 грн. без обмеження  граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, в повному обсязі без будь-яких обмежень;
- невідкладно провести індексацію пенсії без обмеження у межах максимального розміру пенсії згідно з  постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16 лютого 2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від суми 88% грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення №33/24/С-2789 від 12 липня 2021 року Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» із розрахунку (25 759,86 (основний розмір пенсії)* 0,140 (коефіцієнт індексації) = 3 606,38 грн.) та виплачувати індексацію з 01 березня 2022 року у сумі  3 606,38 грн. в повному обсязі без будь-яких обмежень, а проіндексовану пенсію з 01 березня 2022 року із розрахунку (25 759,86 (основний розмір пенсії) + 3 606,38 (індексація) = 29 366,24) в сумі  29 266,24 грн. у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без будь-яких обмежень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року у розмірі 88% грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 33/24-/С-2789 від 12 липня 2021 року, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням з 01 березня 2022 індексації пенсії відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  з 01 грудня 2019 року у розмірі 88% грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 33/24-/С-2789 від 12 липня 2021 року, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням з 01 березня 2022 року індексації пенсії відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум; в іншій частині позовних вимог  відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже до суду позивач звернувся 11 жовтня 2022 року, а просить здійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року.
На думку апелянта, відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки № 33/24-/С-2789 від 12 липня 2021 року в розмірі 88% грошового забезпечення. 
Позовні вимоги щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру є передчасними, адже відповідачем не приймалось рішення щодо перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, тому відсутні підстави вважати, що право позивача при здійсненні перерахунку буде порушено, а також що вимоги про обмеження максимального розміру пенсії відповідають приписам законодавства.
Також апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції приписів Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08 липня 2011 року, які є чинними, а також п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що призвело до необґрунтованого неврахування приписів статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стосовно обмеження пенсій максимальним розміром.
Вважає що при виконанні рішення про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром такий перерахунок здійснюється на дату, з якої судом зобов`язано  здійснити перерахунок. Відповідно, враховуючи вимоги пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», виплата пенсії з 01 березня 2022 року не може проводитися без обмеження  з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до  Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року по справі №160/17413/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 12 липня 2021 року №33/24/С-2789, виданої Державною установою  «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач 05 вересня 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 88% від суми грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії та просив провести нарахування індексації відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року позивачу повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі  №160/17413/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року згідно з довідкою від 12 липня 2021 року №33/24-С-2789 у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення. Також зазначено, що перерахунок проведено відповідно до  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за якою встановлений максимальний розмір пенсії, який не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зв`язку з тим, що пенсія на виконання рішення суду обчислена у максимальному розмірі, перерахунок відповідно до вимог постанови №118 не призвів до збільшення розміру пенсійної виплати.
Суд першої інстанції вважав, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому дійшов висновку про протиправність зменшення відсоткового розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення.
Оскільки протягом 2019 року та по теперішній час  стаття 43 Закону №2262-XII  не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії без обмеження граничним розміром.
Також суд першої інстанції вважав, що у спірних правовідносинах положення пункту 2 постанови № 118 щодо підвищення пенсій з 01 березня 2022 року у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, суперечить приписам Закону № 2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, які є спеціальними (пріоритетними), тому дійшов висновку, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене  Законом № 2262-ХІІ.
Враховуючи протиправність дій відповідача щодо застосування з 01 березня 2022 року до виплати пенсії позивача обмеження пенсії максимальним розміром на підставі абзацу 2 пункту 2 Розділу  ІІ  Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, суд першої інстанції зазначив, що є достатні правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити з 01 березня 2022 року нарахування та виплату пенсії позивачу з урахуванням індексації, встановленої відповідно до постанови № 118, без обмеженням її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Поряд з цим, оскільки перерахунок пенсії із урахуванням 88% грошового забезпечення ще не здійснено, суд першої інстанції вважав, що вимога щодо здійснення індексації відповідно до постанови №  118 від суми 88% грошового забезпечення є передчасною та заявленою на майбутнє, оскільки таким діям передує перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% суми грошового забезпечення, тому відмовив в цій частині позовних вимог.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок в частині задоволених позовних вимог обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 88% грошового забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року в справі №160/17413/21, яке набрало законної сили,  зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 12 липня 2021 року №33/24/С-2789, виданої Державною установою  «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач 05 вересня 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 88% від суми грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії, просив провести нарахування індексації відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року позивачу повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі  №160/17413/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року згідно з довідкою від 12 липня 2021 року №33/24-С-2789 у розмірі 70% грошового забезпечення. Перерахунок проведено відповідно до  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за якою встановлений максимальний розмір пенсії, який не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зв`язку з тим, що пенсія на виконання рішення суду обчислена у максимальному розмірі, перерахунок відповідно до вимог постанови №118 не призвів до збільшення розміру пенсійної виплати.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закону № 2262-ХІІ).
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ  у редакції,  чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: 
а)  особам  офіцерського  складу,  прапорщикам  і   мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом,  особам  начальницького  і  рядового  складу   органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше  (пункт  "а" 
статті 12): за вислугу 20 років - 50  процентів,  а  звільненим  у відставку   за  віком  або  за  станом  здоров`я  -  55  процентів відповідних  сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги  понад  20  років  -  3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б)  особам  офіцерського  складу,  прапорщикам  і   мічманам, військовослужбовцям надстрокової  служби  та  військової служби за контрактом, особам  начальницького  і   рядового   складу  органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше,  з яких не менше 12 років і  6  місяців  становить військова служба  або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12):  за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів  і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних  сум грошового  забезпечення  (стаття  43);  
              в)  особам,  зазначеним  у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали  участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час  проходження  служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за  вислугою  строків  служби  збільшується  на  10  процентів,  а віднесеним  до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового  забезпечення.  
              Загальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно  до   цієї статті, не  повинен  перевищувати  75  процентів  відповідних  сум грошового  забезпечення,  а  особам, які брали участь у ліквідації наслідків  Чорнобильської  катастрофи під час проходження служби і віднесені  до  категорії  1,  -  85  процентів,  до  категорії  2, категорій  2  та  3  -  80 процентів. 
В подальшому редакція статті 13 Закону № 2262-ХІІ змінювалась, зокрема, щодо максимального розміру пенсії – 90 процентів.
08 липня 2011 року прийнято  Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до  Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".
27 березня 2014 року прийнято  Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні"  (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до  Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
  Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції,  чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього  Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Відтак, стаття 63 Закону №2262-ХІІ  визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Відповідно до частини четвертої  статті 63 Закону №2262-ХІІ  умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені постановою  №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного  Закону  пенсій з 1 січня 2018 року.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ  регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до  статті 63 Закону №2262-ХІІ  ні  Законом №3668-VI, ні  Законом №1166-VII  у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова №103  не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені  Законом №3668-VІ  та  Законом №1166-VII  зміни до  статті 13 Закону №2262-ХІІ  щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми  статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям  Закону №3668-VІ  та  Закону №1166-VII  не зазнала.
Приведене нормативне регулювання свідчить на користь висновку суду першої інстанції про протиправність зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача з 88% до 70% при перерахунку на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення.
При цьому висновки суду першої інстанції стосовно протиправності зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у рішенні від  04 лютого 2019 року в зразковій справі  №240/5401/18, відповідно до якої Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до  статті 63 Закону №2262-ХІІ  на підставі постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої  статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Також суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно протиправності обмеження пенсії позивача максимальним розміром. 
08 липня 2011 року прийнято  Закон № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.
Відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб,    які мають особливі заслуги перед    Батьківщиною), призначених (перерахованих)    відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом     №     2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI  у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Відповідачем у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що приведені вище норми Закону № 2261-ХІІ та Закону № 3668-VI суперечать один одному.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та №     37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13 лютого 2019 року Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Висновок суду в цій справі відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 30 серпня 2022 року в справі № 440/994/20. 
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність обмеження пенсії позивача максимальним розміром, встановленим Законом № 3668-VI.
Стосовно питання індексації пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 слід врахувати наступне.
Абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16 лютого 2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей  13,  21  і  26 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї  постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підставою для відмови у підвищенні пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 на підстав цієї постанови відповідачем зазначено, що пенсія позивача перевищує максимальний розмір.
Судом вище зроблено висновок, що обмеження максимального розміру пенсії позивача є протиправним. 
Відповідно, є цілком обґрунтованим зазначення судом першої інстанції, що у спірних правовідносинах положення пункту 2 постанови № 118 щодо підвищення пенсій з 01 березня 2022 року у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом,не відповідає  приписам Закону № 2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, які є спеціальними (пріоритетними), як й висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити з 01 березня 2022 року нарахування та виплату пенсії позивачу з урахуванням індексації, встановленої постановою № 118, без обмеженням її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення є незмістовними, адже на заяву позивача про перерахунок пенсії відповідь надано листом від 05 жовтня 2022 року, а позовна заява подана до суду 11 жовтня 2022 року, тобто позивачем дотримано строк, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року в справі № 160/15677/22  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року в справі № 160/15677/22 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09 березня 2023 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
          Повне судове рішення складено 09 березня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко