ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2180/22	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
          головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                               суддів: Колоколова С.І.,
                                            Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Турук Д.В.,
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Сівовна Ю.В., за ордером; Сапронов В.В., за ордером;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 14 грудня 2022 року (повний текст складено 19.12.2022)
у справі № 916/2180/22
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ"
про: стягнення 46 307 982,20 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.
час та місце винесення рішення: 14.12.2022, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 23.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/2180/22 за позовом Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) "Ветропак Гостомельський Склозавод" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" (відповідач) про стягнення 46 307 982,20 грн. заборгованості за договором поставки від 30.11.2020 №30/11/2020, з яких: 32 881 665,41 грн. - основної борг, 5 920 546,02 грн. - пені, 2 960 273,01 грн. – відсотки за користування чужими грошовими коштами та 4 545 497,76 грн. – інфляційні втрати.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач, в процесі розгляду справи, подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. 
Клопотання мотивоване тим, що позивач надав до суду документи, на підставі яких відповідачем начебто було отримано товар за відповідним договором поставки, зокрема, копії довіреностей, а саме: №340 від 01.12.2021, №433 від 06.12.2021, №434 від 06.12.2021, №506 від 09.12.2021, №508 від 09.12.2021, №513 від 08.12.2021, №556 від 13.12.2021, №559 від 13.12.2021 №583 від 16.12.2021, №675 від 22.12.2021, а також копія Додаткової угоди №2 до Договору поставки №30/11/2020 від 30.11.2020. Вказані документи підписані прізвищем Крилової Тетяни Володимирівни, але відповідач наполягає на тому, що відповідна підпис на цих документах не є підписом директора ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” - Крилової Тетяни Володимирівни, отже надані позивачем документи (у тому числі) не є належними доказами отримання товару з боку відповідача.
Враховуючи, вказане, відповідач заявив про необхідність спеціальних знань для вирішення питання щодо достовірності підписів директора ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” Крилової Тетяни Володимирівни.
Крім того, відповідач вказує, що сума заборгованості, заявлена позивачем, не відповідає даним бухгалтерського обліку відповідача, та у зв`язку з великим обсягом поставок товару, оплат, виявити причини розбіжності власними силами відповідач не може. 
З огляду на викладене, ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” також заявив клопотання про призначення судом проведення судово-економічної експертизи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 у справі №916/2180/22 (суддя Литвинова В.В.) призначено судову почеркознавчу експертизу та судово-економічну експертизу, проведення яких доручено Одеському науково - дослідному інституту судових експертиз (м.Одеса вул. Рішельєвська, 8); провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
При здійсненні судової почеркознавчої експертизи на вирішення експертів судом поставлені наступні питання:
1)           Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №340 від 01.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
           2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства  Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №433 від 06.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
3) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №434 від 06.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
           4) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №506 від 09.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
5) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №508 від 09.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
6) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №513 від 08.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
7) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №556 від 13.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
8) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №559 від 13.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
9) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №583 від 16.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
10) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Керівник підприємства Крилова Т.В.” в нижній частині Довіреності №675 від 22.12.2021 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
           11) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі “Директор
          / ОСОБА_1 /” у правому нижньому куті Додаткової угоди №2 до Договору поставки №30/11/2020 від 30.11.2020, укладеної між ТОВ „ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” як Покупцем та ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" як Постачальником, особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?
Щодо судово-економічної експертизи, то на вирішення останньої місцевим господарським судом поставлені наступні питання: 
1)           Чи підтверджується документально поставка ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" (ідентифікаційний код 00333888) ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” (ідентифікаційний код 40837596) товару за Договором поставки №30/11/2020 від 30.11.2020. на загальну суму 32 881 665,41 грн. згідно наявних у матеріалах справі документів станом на 01.09.2022? Якщо ні, на яку суму документально підтверджується поставка товару згідно наявних у матеріалах справи документів станом на 01.09.2022?
2)           Чи підтверджується документально оплата ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” (ідентифікаційний код 40837596) на користь ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" (ідентифікаційний код 00333888) товару на суму 32 881 665,41 грн. згідно наявних у матеріалах справи документів станом на 01.09.2022? Якщо ні, на яку суму документально підтверджується оплата ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” (ідентифікаційний код 40837596) на користь ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" (ідентифікаційний код 00333888) товару згідно наявних у матеріалах справи документів станом на 01.09.2022?
3)           Яка фактична заборгованість ТОВ “ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ” (ідентифікаційний код 40837596) перед ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" (ідентифікаційний код 00333888) за поставлений товар згідно документів наявних в матеріалах справи станом на 01.09.2022?
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" здійснити оплату вартості призначених експертиз.
Зобов`язано ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" терміново надати до суду оригінали всіх документів, копії яких були додані до позовної заяви.
Вказана ухвала мотивована тим, що в межах наведених експертиз є можливим встановлення (підтвердження чи спростування) обставин, на які посилаються сторони.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 у справі №916/2180/22 скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом не обґрунтовано дійсної потреби призначення почеркознавчої експертизи, яка, на думку позивача, є передчасною.
Так, скаржник зауважує, що судом першої інстанції навіть не досліджувались документи стосовно яких була призначена експертиза. Позивач звертає увагу на те, що оригінали всіх документів, які були додані до позовної заяви, було витребувано у останнього протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2022, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 14.12.2022. В свою чергу, позивачем було повідомлено суд про те, що існує висока ймовірність того, що певна частина витребуваних документів не може бути надана суду в оригіналі у зв`язку з тим, що частина документів була знищена пожежею, що була викликана бойовими діями та з незалежних від позивача обставин. Оригінали документів разом з описом того, що не може бути надано позивач зобов`язався надати суду. Однак, не дочекавшись отримання оригіналів документів, не пересвідчившись навіть в можливості позивача надати витребувані документи, не оглядаючи їх та не пересвідчившись в тому, що підпис повноважної особи на оспорюваних довіреностях дійсно викликає сумніви та не відповідає підпису ОСОБА_1 , у цьому ж судовому засіданні 14.12.2022, суд прийняв ухвалу про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.
Таким чином, апелянт зауважує, що місцевий господарський суд передчасно та необґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення почеркознавчої експертизи, наслідком чого є затягування розгляду справи та, відповідно, порушення права позивача на своєчасний розгляд справи.
Водночас, ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод" вказує, що судом першої інстанції був порушений передбачений законодавством порядок призначення почеркознавчої експертизи, оскільки судом не відібрано у ОСОБА_2 експериментальні, вільні та умовно-вільні зразки її підпису, не викликав її (або інших причетних осіб до складення довіреностей та додаткової угоди) для отримання пояснень останньої у справі, чи дійсно вона не визнає власного підпису на оспорюваних документах.
Також, апелянт зазначає, що крім підпису, який не визнає відповідач, на спірних документах, факт поставки підтверджується іншими доказами, зокрема, податковими накладними, які складаються на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата(аванс). Враховуючи, що ухвалою місцевого господарського суду від 14.12.2022 задоволено заяву позивача про витребування доказів та зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області надати суду документи, що підтверджують реєстрацію податкових накладних, згідно з переліком, зареєстрованих ПрАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» в ЄРПН на користь ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ", апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції мав би спочатку дочекатись запитуваної інформації і тільки після цього вирішувати питання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки наявність інформації про сформований податковий кредит відповідачем щодо господарських операцій з поставки товару, які він оспорює, однозначно свідчитиме про те, що такий товар ним було отримано, а отже не буде ніякої необхідності в призначенні почеркознавчої експертизи відносно документів щодо товарів, поставка яких підтверджується фактом формування податкового кредиту.
В обґрунтування доводів стосовно незгоди по призначення судово-економічної експертизи ПрАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідач мав право та можливість зробити судово-економічну експертизу самостійно.
Більш детально доводи ПрАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 у справі №916/2180/22 та призначено справу до розгляду на 23 лютого 2023 року о 10:30 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.02.2023 у даній справі задоволені заяви представників ПрАТ "Ветропак Гостомельский Склозавод" адвокатів Сівовни Юрія Вікторовича та Сапронова Володимира Володимировича про надання останнім можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів – через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”; вирішено здійснювати розгляд справи №916/2180/22 в режимі відео конференції.
20.02.2023 від ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ"до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
22.02.2023 від ПрАТ "Ветропак Гостомельский Склозавод" до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.
Також, 22.02.2023 від ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №916/2180/22 на іншу дату, обґрунтовуючи яке відповідач зазначає, що два представника Підприємства – адвокат Румянцев О.С. та адвокат Іванченко Л.В. знаходяться на лікарняному, а інших представників у відповідача не існує. До наведеного клопотання ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" долучило документи на підтвердження захворювання представників відповідача гострою респіраторною віро сную інфекцією (ГРВІ).
Розглянувши вказане клопотання, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні останнього, з огляду на наступне.
В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
При цьому розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Авторії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.
Як зазначалось вище, апеляційне провадження у справі №916/2180/22 було відкрито 30.01.2023, а враховуючи встановлені законодавством строки розгляду апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції (30 днів), судова колегія бере до уваги те, що даний строк підходить до спливу та констатує факт того, що відповідачем вже висвітлено позицію щодо апеляційної скарги у відповідному відзиві.
Крім того, явка сторін у судове засідання, апеляційним судом обов`язковою не визнавалась.
Більш того, відповідач не був позбавлений права заявить клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
Згідно з ч.ч. 11, 12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку неможливість явки представників відповідача не позбавляє суд права вирішити спір, оскільки останніми не заявлено про необхідність надання додаткових доказів, клопотань або інших заяв, які він не мав можливості своєчасно подати суду, які могли б вплинути на встановлені судом першої інстанції обставини.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вищевказаного клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України.
В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представники позивача, виклавши свою правову позицію щодо оскаржуваної ухвали, підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити останню. 
Представник відповідача – ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
Враховуючи положення ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.
У судовому засіданні 23.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод", перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Як слідує з матеріалів справи, 30.11.2020 між ПрАТ "Ветропак Гостомельский Склозавод" (постачальник) та ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" (покупець) було укладено Договір поставки №30/11/2020, за умовами якого постачальник зобов`язується виготовити, поставити і передати у власність відповідача скляні пляшки (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, визначений у специфікаціях, на умовах, викладених у цьому Договорі.
Як зазначає постачальник, свої зобов`язання за Договором він виконав, проте, покупцем неналежно виконувались умови наведеного Договору поставки, з огляду на несплату за поставлений товар у періоди: листопад 2021 – лютий 2022 (включно).
Разом з тим, покупець – ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" зазначає про ймовірну фальсифікацію підпису директора підприємства – Крилової Тетяни Володимирівни на частині довіреностей та Додаткової угоди №2 до Договору поставки №30/11/2020 від 30.11.2020, якою змінені умови оплати товару.
Саме це відповідач зазначив в якості підстави призначення судової-почеркознавчої експертизи.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).
Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018р. у справі №917/50/17.
Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.
Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.
Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
В силу пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5).
Положеннями п. 3.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року передбачено, що коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Отже, об`єктом почеркознавчих досліджень можуть бути лише оригінали документів.
Згідно із пунктом 1.1. Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5) (далі - Рекомендації) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.  Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Відповідно до пункту 1.3. Розділу І Рекомендацій для проведення досліджень орган, який призначив) експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.
Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган, який призначив експертизу, має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган, який призначив експертизу, зобов`язаний зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи (пункт 1.4. Розділу І Рекомендацій)
Відповідно до пункту 1.7. Розділу І Рекомендацій експериментальні зразки посвідчуються органом, який призначив експертизу. У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).
Положеннями Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, визначено, що якщо з певних причин виконати будь - які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи (залучення експерта).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 616 79/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Судова колегія зазначає, що у матеріалах справи відсутні предмети дослідження – оригінали Договору поставки від 22.01.2020 №СОК-424000001, специфікації №00001 від 22.01.2020, видаткових накладних №226018 від 26.02.2020, №227003 від 27.02.2020, №727015 від 27.07.2020, №727004 від 27.07.2020, та довіреності №1 від 20.02.2020, №2 від 24.07.2020, №3 від 27.07.2020 тощо. У матеріалах справи №923/1265/21 містяться лише копії зазначених документів.
Судова колегія зазначає, що у матеріалах справи відсутні предмети дослідження – оригінали довіреностей ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" №340 від 01.12.2021, №433 від 06.12.2021, №434 від 06.12.2021, №506 від 09.12.2021, №508 від 09.12.2021, №513 від 08.12.2021, №556 від 13.12.2021, №559 від 13.12.2021 №583 від 16.12.2021, №675 від 22.12.2021, а також копія Додаткової угоди №2 до Договору поставки №30/11/2020 від 30.11.2020, оскільки як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, останній лише зобов`язав надати до експертної установи оригінали відповідних документів.
Також, у матеріалах справи також відсутні вільні і експериментальні зразки почерку Крилової Тетяни Володимирівни.
Більш того, колегія суддів враховує, що як зазначає позивач, місцевим господарським судом взагалі не було відібрано в судовому засіданні у Крилової Тетяни Володимирівни експериментальні зразки підпису та почерку, а відтак, унеможливлюється проведення призначеної експертизи. Останнє призведе до необхідності подання експертом клопотання про надання йому експериментальних зразків, а відтак, - до безпідставного затягування розгляду справи. 
Жодного посилання суду першої інстанції щодо неможливості відбирання та надання зразків, в оскаржуваній ухвалі не міститься.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що відповідності до статей 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом системного аналізу приписів статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.
Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Судова колегія зауважує, що предмет доказування і предмет позову виступають ключовими орієнтирами при визначенні меж здійснення судочинства. Повне, своєчасне і належне використання судом “предмету доказування” є запорукою реалізації принципу процесуальної економії та є гарантією дотримання права сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Враховуючи, що предметом доказування у даній справі є факт поставки товару відповідачу та неповна оплата останнім поставленого товару, судова колегія звертає увагу на наявність у матеріалах справи видаткових накладних, які є у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинними документами щодо підтвердження факту постачання товарів (товарно - матеріальних цінностей), як правило, від постачальника до покупця.
Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Отже, первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати обов`язкові реквізити, зокрема дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. На цьому наголосив і Мінфін в листі від 15.01.2015 № 31-11410-08-10/871.
Виходячи з аналізу приписів ч. 2 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку) обов`язковими реквізитами первинних документів є:
- назва документа (форми);
- дата складання;
- назва підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, судова колегія звертає увагу на те, що реквізити, які не відносяться до обов`язкових, можна не заповнювати. Наприклад, не є обов`язковими такі реквізити, як місце складання та печатка підприємства, ідентифікаційний код підприємства, підстава для здійснення операцій тощо.
Як вбачається з видаткових накладних, наявних у матеріалах справи, останні містять усі обов`язкові реквізити, встановлені відповідним законодавством. 
Щодо спірних довіреностей, то судова колегія звертає увагу на те, що крім підпису Крилової Тетяни Володимирівни, який оспорюється відповідачем, на відповідних довіреностях покупця щодо отримання товару міститься відбиток печатки ТОВ "ТАЇРОВО ВАЙНЕРІ" (як і на Договорі поставки, специфікаціях, Додаткових угодах тощо). При цьому, ані заяв, ані будь-якої інформації щодо загублення, викрадення або вибуття печатки в інший спосіб із володіння відповідача, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа, у матеріалах справи не міститься. Водночас, судова колегія зауважує, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, накладних.
Окремо, судова колегія враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №918/780/18, згідно із якою печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.
З огляду на вказане, судовою колегією відмічається, що позивачем разом із позовною заявою були подані суду Договір поставки, видаткові накладні, які в розумінні норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відносяться до первинних бухгалтерських документів, а тому, підлягають переважній оцінці по відношенню до предмету спору. Однак, місцевий господарський суд не піддаючи сумніву первинні бухгалтерські документи, дійшов помилкового висновку про необхідність призначення почеркознавчої експертизи, не наводячи дійсної необхідності її призначення, не обґрунтував неможливості розгляду позовних вимог по суті за результатами оцінки наявних у справі доказів без призначення судової експертизи, а лише обмежився посилання на доцільність призначення експертизи для повного та всебічного розгляду даної справи.
Наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених ст. 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі (аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №910/13556/18).
Таким чином, дослідивши та проаналізувавши вищезгадані документи в їх сукупності, апеляційний господарський суд вважає, що призначення експертизи у даній справі є передчасним.
Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає також передчасним призначення судом першої інстанції судово-економічної експертизи. 
Водночас, колегія суддів, з огляду на приписі п.2 ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, погоджується з доводами апелянта стосовно того, що посилаючись на невідповідність суми заборгованості, визначеної позивачем, даним бухгалтерського обліку відповідача, останній мав усі права самостійно замовити проведення економічної експертизи для підтвердження власної правової позиції відповідним висновком експерта.
За п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи. Отже, питання правомірності зупинення провадження у справі є похідним від вирішення питання призначення експертизи.
Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.
Колегія суддів зазначає, що призначення судової експертизи - це процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому, у кожному разі має бути обґрунтованим.
Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу та вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку (наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08.11.2018 у справі №910/14672/17, від 24.04.2018 у справі №910/9394/17, від 26.10.2018 у справі №910/9971/17, від 28.01.2021 у справі №910/11309/18).
Апеляційний господарський суд вказує, що судом першої інстанції наведеного враховано не було, тому, безпідставне призначення судової почеркознавчої експертизи, судово-економічної експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, може призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення розгляду справи упродовж розумного строку.
Стаття 280 Господарського процесуального кодексу України встановлює підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та постановлено ухвалу з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.
Зважаючи на результат перегляду оскаржуваної ухвали в частині призначення судової почеркознавчої експертизи та судово-економічної, колегія суддів доходить висновку й про наявність підстав для скасування ухвали в частині зупинення провадження у справі.
За таких обставин колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 про призначення судової почеркознавчої експертизи, судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі №916/2180/22 – скасуванню. 
Матеріали справи №916/2180/22 відповідно до положень ст. 271, п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України направляються для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом апеляційної інстанції при здійснені перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 про призначення судовихекспертиз у справі №916/2180/22 не вирішується питання розподілу судових витрат, оскільки оскаржуваною ухвалою не було вирішено спір по суті, не було закрито провадження у справі або залишено позов без розгляду. Суд, який приймає кінцеве рішення у справі, здійснює розподіл усіх судових витрат, включаючи здійснені раніше витрати в суді апеляційної або касаційної інстанцій.
Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеськоїї області від 14.12.2022 у справі №916/2180/22 скасувати.
Справу №916/2180/22 направити до Господарського суду Одеської області для продовження судового розгляду.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.
Повний текст постанови складено 27.02.2023.

      Головуючий суддя                                                                               Савицький Я.Ф.

      Суддя                                                                                                                   Колоколов С.І.

      Суддя                                                                                                 Разюк Г.П.